Справа № 822/867/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/867/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Лабань Г.В. (головуючий), суддів - Матущака В.В. , Блонського В.К. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій третя особа на стороні відповідача 9 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, Головне управління ДСНС у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, треті особи на стороні відповідача - 9 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, Головне управління ДСНС у Хмельницькій області, в якому просить зобов'язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 36 місячного грошового забезпечення виходячи із посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 05.03.2015 року № 145 звільнений зі служби та виключений з кадрів ДСНС України у відставку за станом здоров'я (свідоцтво про хворобу ЛЕК ГУ ДСНС України у Хмельницькій області від 31.05.2015 року №93). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією 15.04.2015 року встановлена ІІІ група інвалідності. На підставі рішення комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту №5 від 20.10.2015 року згідно до п.п.2 п.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908 відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 49815,0 грн., при розрахунку і виплаті якої безпідставно виходив лише з розміру посадового окладу за останньою посадою - 1383,75 грн., без врахування інших складових грошового забезпечення.

Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду подав клопотання, в якому зазначив, що просить розглядати справу без його участі.

Також подав заперечення до позову де зазначив, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги регламентовано ст.56 Закону України "Про правові засади цивільного захисту", якою визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного особі рядового чи начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №908 від 11.07.2007 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту. Згідно абз.1 п.3 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року) та п.3 Методичних рекомендацій, розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальне звання, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної 100-відсоткової надбавки, передбачених Указами Президента України від 04.10.1996 року №926 та від 29.01.1999 року №98 і постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.1999 року №1223) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Вказує на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №644 (набула чинності 22.07.2008 року) внесені зміни до абз.1 п.3 Порядку і розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення. Вважає, що ДСНС України, виплативши позивачу як інваліду ІІІ групи одноразову грошову допомогу в сумі 49815,0 грн., виходячи із посадового окладу, діяло в межах та у спосіб визначений законодавством.

Вказує, що оскільки позивач проходив службу цивільного захисту (державну службу особливого характеру) він відноситься до кола спеціальних суб'єктів права, а його правовий та соціальний статус регулюється спеціальним законодавством з питань проходження такої служби.

До правовідносин, що виникли між позивачем та державою в особі ДСНС України, не може бути застосовано норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились.

На підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення на підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що 05.03.2015 року відповідно до наказу №145 головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області позивач звільнений із служби та виключений з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктами 173, 176 підпункту 3 (за станом здоров'я) на підставі подання начальника 9 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області Заболотного Н.А., свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС України від 31.01.2015 року №93 та рапорту ОСОБА_1

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0537662 (копія якої міститься в матеріалах справи), позивачу встановлена ІІІ група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням військової служби).

Згідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №908, відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 49815,0 грн. як інваліду ІІІ групи.

Не погоджуючись із визначеним розміром одноразової грошової допомоги позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи правомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням лише посадового окладу в розмірі 1383,75 грн. без врахування грошового забезпечення, а саме: окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, суд враховує наведене нижче.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов'язки визначаються Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про затвердження дисциплінарного статуту служби цивільного захисту", Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою КМУ № 593 від 11 липня 2013 року (далі - Положення).

Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України, зазначене, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно з Положенням, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом, приймають присягу служби цивільного захисту і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання, а також належать до персоналу (кадрів) ДСНС України. Статус їх підтверджується службовим посвідченням тощо.

Отже, позивач є особою, статус якої визначено та регулюється відповідно до положень Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до статті 115 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс), держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 118 Кодексу цивільного захисту України, передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Так, згідно ч.2 вказаної статті, у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У всіх випадках розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту не може бути меншим за стократний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати допомоги (ч.3 ст.118).

В свою чергу, Кодексом цивільного захисту України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Однак, цим Кодексом не встановлено сам порядок виплати такої одноразової грошової допомоги так як і не встановлено виходячи із яких видів оплати праці повинен обраховуватися розмір цієї допомоги, а лише зазначено, що порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України (стаття 125 Кодексу).

Разом з тим, такий порядок виплати одноразової грошової допомоги встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N 908 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" (далі - Порядок №908).

Зазначена постанова, була прийнята на реалізацію права на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно до положень статті 118 Кодексу особами, статус яких регулюється цим Кодексом.

Відповідно до п.2 Порядку №908, одноразова грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Пунктом 3 Порядку №908 передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Таким чином, враховуючи зазначене, розмір одноразової грошової допомоги повинен розраховуватися виходячи саме з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою відповідно до вказаного порядку від 11 липня 2007 р. N 908.

Позивач посилається на те, що відповідно до пункту 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Вказує на те, що дана норма кореспондуються з положеннями частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІ1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В такому випадку, Кодекс цивільного захисту України, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанова № 1294 по іншому визначають елементи грошового забезпечення, ніж Порядок № 908, який звужує перелік виплат, які складають грошове забезпечення.

А тому, враховуючи визначені в ч.4 статті 9 КАС України загальні засаді пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідач повинен застосовувати норми статті 118 Кодексу цивільного захисту України та Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вищу юридичну силу, та обчислювати одноразову грошову допомогу виходячи із посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійних характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Суд критично ставиться до зазначених доводів, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно згідно статті 125 Кодексу цивільного захисту України, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови №1294 та аналогічних положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Проте відповідно до Порядку №908, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Однак, при визначенні нормативно правового акту, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, необхідно враховувати те, яким саме нормативно-правовим актом визначено правовий статус особи, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 є особою, статус якої визначено саме положеннями Кодексу цивільного захисту України, а тому на нього не розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже підстави для врахування положень цього закону під час нарахування грошової допомоги відсутні.

Таким чином, положення Постанови № 1294 та Порядку №908 мають однакову юридичну силу, а тому для визначення нормативно-правового акту, що підлягає застосування необхідно враховувати принцип переваги спеціального законодавства над загальним.

Отже, враховуючи те що Постанова N 908 від 11 липня 2007 р. Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту регулюються відносини по відношенню до осіб, статус яких визначено Кодексом цивільного захисту України, саме такою особою і є позивач, то застосуванню підлягають положення саме Порядку №908, оскільки в даному випадку вони є спеціальними по відношенню до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294.

Суд приймає до уваги той факт, що позивачем не заперечувалось, що відповідачем виплачено грошову допомогу відповідно до п.3 Порядку №908.

Суд критично оцінює посилання позивача на наказ №475 Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги при звільненні, оскільки позивачем оскаржується виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 діяла на підставі та в межах передбаченим чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Державної служби України, треті особи на стороні відповідача - 9 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, Головне управління ДСНС у Хмельницькій області з надзвичайних ситуацій про зобов'язання вчинити дії,- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/Г.В. Лабань В.В. Матущак В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань