Справа № 202/1774/15-а(2-а/0202/60/2015)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. м. Київ К/800/53322/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, основної пенсії з 2000 року по 2010 рік з урахуванням проведених виплат; стягнення з відповідача перерахованої пенсії позивача, як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи з 2000 року по 2010 рік; зобов'язання відповідача виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» починаючи з 2000 року по 2010 рік.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково із огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволення позову суд першої інстанції зазначив, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 10 березня 2011 року у справі № 0417/2а-371/2011 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було зобов'язано Управлінню Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії з 27 червня 2010 року по 27 грудня 2010 року відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року по справі № 0417/2а-371/11 було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська провести ОСОБА_4 перерахунок та забезпечити виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог статті 50, пункту 4, статті 54, пункту 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме держаної пенсії - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, із застосуванням положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27 червня 2010 року, з урахуванням отриманих сум.

Крім цього, пославшись на положення статтей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства, прийшов до висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, про порушення яких дізнався у момент нарахування та виплати пенсії 06 лютого 2014 року, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції з підстав порушення процесуальних норм, зазначив, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позивачем позовні вимоги вже були предметом розгляду в суді, за якими постановлено рішення, що набрало законної сили. Крім того позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

В частині висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду, апеляційний суд погодився з судом першої інстанції, скасував постанову суду першої інстанції, позовні вимоги ОСОБА_4 залишив без розгляду.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

Суд першої інстанції, пославшись на положення пункту 2 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, не дослідив чи було ухвалено рішення суду у справі № 0417/2а-371/2011 з того самого спору і між тими самими сторонами, як у даній справі (№ 202/1774/15-а).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Суд першої інстанції положення пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України не застосував, а пославшись на статті 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України відмовив в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції недоліків рішення суду першої інстанції не усунув, пославшись на статті 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції скасував, адміністративний позов залишив без розгляду.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій не вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Так як судами першої та апеляційної інстанцій не було вжито всіх передбачених законом заходів, необхідних для повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і винести законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 227, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: