Справа № 813/1501/16
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у ході розгляду справи

Справа № 813/1501/16

22 червня 2016 р. м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в місті Тернополі клопотання по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського окружного адміністративного суду; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про перерахунок і виплату заробітньої плати.

Представник відповідача подав до суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до прийняття Верховним Судом України рішення за заявою територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 у справі №820/4653/15.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не зявилися хоча були повідомленні належним чином про дату та час слухання справи.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Своєї позиції щодо заявлених позовних вимог не висловив.

Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом про перерахунок заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", матеріальної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, а також виплату їй недоотриманих коштів.

Проте, на сьогоднішній день відсутній єдиний підхід вищих судових органів щодо вирішення справи даної категорії, оскільки із наявної судової практики вбачається, що Вищий адміністративний суд України по різному застосовує норми чинного законодавства при вирішенні питання щодо нарахування заробітної плати працівникам апарату суду (рішення Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі № К/800/34717/15, від 15 грудня 2015 року № К/800/18353/15, від 17 листопада 2015 року № К/800/22940/15, від 25 лютого 2016 року № 820/4653/15).

Враховуючи правову невизначеність щодо можливості забезпечення законних прав та інтересів учасників судового розгляду, суд першої інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає усталеній практиці розгляду аналогічних справ, оскільки це може призвести до подальшого неодноразового скасування судових рішень та інших негативних наслідків (у тому числі процесуальних витрат) як для учасників процесу, так і для суду.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із поданого представником відповідача клопотання та документів, долучених до нього, ухвалою Верховного Суду України від 07 квітня 2016 року відкрито провадження про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі № 820/4653/15 за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати (Справа ВСУ № 21-1488а16) з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

При цьому суд зазначає, що правовідносини, які виникли в межах даного адміністративного позову, мають той же характер та предмет спору, що і відносини у справі, рішення у якій переглядається Верховним Судом України.

Таким чином, на переконання суду, для вирішення цієї справи буде мати значення позиція Верховного Суду України у справі за заявою територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі № 820/4653/15.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, враховуючи те, що відповідно до приписів статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим та має враховуватися іншими судами, суд вважає клопотання представника відповідача про зупинення провадження обґрунтованими, а подальший розгляд справи неможливим до прийняття рішення Верховним Судом України за наслідками перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року в адміністративній справі № 820/4653/15 за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати (Справа ВСУ № 21-1488а16), у зв'язку з чим провадження у справі слід зупинити.

Керуючись статтями 156, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у адміністративній справі № 813/1501/16 за позовом ОСОБА_1 до Львівського окружного адміністративного суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про перерахунок і виплату заробітньої плати - до прийняття Верховним Судом України рішення за заявою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 р. у справі № 820/4653/15 за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про проведення перерахунку заробітної плати (Справа ВСУ № 21-1488а16).

3. Зобовязати відповідача повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.