Справа № 804/16157/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2016 в задоволенні позову відмовлено (т1ас213).

В апеляційній скарзі ТОВ «Жовтневе ЖЕП» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують на безпідставність висновку суду першої інстанції про непідтвердження господарських операцій з контрагентами.

ТОВ «Жовтневе ЖЕП» здійснює технічне обслуговування та ремонт будинків. Придбані у ТОВ «Анріон» кран, клапани, фланці, зварювальна проволока були вкрай необхідними для обслуговування аварійних мереж окремих будинків. Перевезення здійснювалось власним транспортом.

ТОВ «Гранд кристал» виконувало роботи з обслуговування інженерних мереж будинків та прибудинкових територій за дорученням ТОВ «Жовтневе ЖЕП». В технічних завданнях та звітах про виконання робіт докладно описані роботи по кожному будинку. Завдяки виконаним роботом, житловий фонд, який знаходиться на балансі ТОВ «Жовтневе ЖЕП», був належно підготовлений до зими. Через велику кількість будинків на обслуговуванні, виключно власними силами ТОВ «Жовтневе ЖЕП» ці роботи виконати не могло оскільки вони носять сезонний характер. Відповідно до наказів Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №60 від 25.04.2005 та №603 від 25.12.2013, є виправданим залучення додаткових виконавців для підготовки будинків до опалювального періоду (т8ас1).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №285/04-66-22-03/39099089 від 20.03.2015 позапланової виїзної перевірки ТОВ «Жовтневе ЖЕП» за серпень 2014 року, проведеної ДПІ в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, не підтверджені господарські операції позивача з ТОВ «Анріон» та ТОВ «Гранд кристал», а мало місце укладання нікчемних правочинів. Контрагенти позивача не мають основних фондів, складських приміщень, трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності (т1ас17).

Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає в разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, в тому числі при їх ввезенні на митну територію України (в тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Між ТОВ «Жовтневе ЖЕП» та ТОВ «Анріон» укладений договір №03/06 від 03.06.2014 поставки товару за поданими накладними. Згідно специфікацій, заявок, сертифікатів відповідності, подорожніх листів на транспортування продукції, видаткових накладних, податкових накладних, відомостей отриманих матеріалів, актів списання товарно-матеріальних цінностей, - на адресу позивача поставлені кран кульковий, клапани вентильні чавунні, фланці сталеві, зварювальна проволока на 69’ 179гр. За придбану продукцію позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т1ас122-130,214,т7ас155-164).

Між ТОВ «Жовтневе ЖЕП» та ТОВ «Гранд кристал» укладені договори П-28 від 28.07.2014 та П-28/1 від 28.07.2014, предметом яких є технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, несучих конструкцій, столярних виробів, прибудинкової території об’єктів, які обслуговує позивач. Згідно технічних завдань, звітів про виконання робіт, актів здачі-прийняття робіт, калькуляцій вартості робіт, податкових накладних, - за дорученням позивача виконано робіт на 1’ 675’ 558гр. За виконані роботи позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т1ас131-171,213,234-т7ас127).

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України. Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції не дав належної оцінки, що за придбану продукцію та виконані роботи позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість в ціні продукції. Матеріальні цінності, які надійшли до ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство», належним чином оприбутковані (т1ас216,т7ас185-191) та в подальшому використані у власній господарській діяльності.

Стосовно доводів податкової інспекції про нікчемність договорів колегія суддів виходить з того, що відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомочним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011, податкові органи України не позбавлені права звернутись до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину, як це передбачено частиною 3 статті 228 ЦК України. Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин, в судовому рішенні про визнання правочину недійсним.

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається в двох примірниках в день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаної продукції (виконаних робіт). Представник податкової інспекції не заперечував що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Окружний суд не звернув увагу, що реальність поставок позивачу продукції, виконання робіт підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, сертифікатами відповідності на поставлені товари, податковими і видатковими накладними, звітами про виконання робіт, актами здачі-прийняття робіт, обліковими документами на придбання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки.

В звітах про виконання робіт ТОВ «Гранд кристал» детально перелічені конкретні роботи, їх вид, обсяг, вартість та адреси будинків, де ці роботи виконувались.

На переконання колегії суддів, окремі дефекти первинних бухгалтерських документів, на які звертає увагу суд першої інстанції, в сукупності з іншими документами, не спростовують дійсність проведених господарських операцій та зміну в майнових активах їх учасників. Відповідно до положень статті 200 Податкового Кодексу України, позивач отримав право на одержання бюджетного відшкодування та правомірно зазначило про це в деклараціях з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесенні до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов’язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов’язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов’язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов’язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов’язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Суб’єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ТОВ «Жовтневе ЖЕП» при придбанні продукції, отриманні послуг. Позивач не має відношення до діяльності інших суб’єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.

Керуючись статтями 94, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2016 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 07.07.2016.

В повному обсязі постанова складена 08.07.2016.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко