Справа № 821/594/15-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Київ К/800/51015/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргуФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
на ухвалуХерсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року
у справі№821/594/15
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Херсоні), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23 січня 2012 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року позов залишено без розгляду.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу просив у її задоволенні відмовити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вирішила розглядати справу у порядку письмового провадження.

Як встановлено судами 19 жовтня 2012 року Херсонським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі №787/12/2170 про відмову в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23 січня 2012 року, яким позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем на 221837,00 грн. та податкового повідомлення-рішення від 01 листопада 2011 року , яким збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 490847,50 грн., у тому числі за основним платежем на 391454,00 грн. та за штрафними санкціями на 99393,50 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2012 року залишено без змін.

Отже, рішення суду у справі №787/12/2170 про відмову в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 набрало законної сили.

Посилаючись на те, що предметом оскарження у даній справі є те саме податкове повідомлення - рішення, правомірність якого була предметом розгляду у справі №878/12/2170, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду; ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі; ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвала про закриття провадження у справі має відповідати вимогам статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України як норми процесуального права, яка визначає обов'язок судді (суду) мотивувати свій висновок (пункт 3 частини 1 зазначеної статті).

Зі змісту рішень у справі, яка розглядається, вбачається, що суди лише констатували висновок, що є такі, що набрали законної сили, рішення судів з того самого спору і між тими самими сторонами, проте немає відповідного мотивування прийнятих рішень, не досліджено підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі №812/594/15 порівняно з тими, які були зазначені у позові, який був предметом розгляду у справі №787/12/2170.

Аналіз наведених норм процесуального права, дає підстави вважати, що суди неправильно застосували процесуальний закон, тому ухвалені у цій справі рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №823/1757/15.

Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 222, 223, 227, 230, 231, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

2. Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі №821/594/15 скасувати.

3. Справу №821/594/15 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та перегляду не підлягає.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна