Справа № 2-а-3838/11
Суддя: Вжещ С. І.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3838/11
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2011 року

Казанківский районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вжещ С.І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Казанківському районі Миколаївської області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просила визнати дії відповідача неправомірними; зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії та застосувати при перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі середній заробіток по Україні за 2010 рік в сумі 1982 гривні 63 копійки починаючи з 01 серпня 2011 року. ОСОБА_1 обґрунтувала позов тим, що вона з 21.09.2001 року отримує пенсію по інвалідності, призначену їй УПФУ в Казанківському районі Миколаївської області. Після призначення пенсії та до теперішнього часу позивачка продовжує працювати. Маючи 24 місяці страхового стажу, після призначення пенсії, 29.08.2011 року позивачка звернулась із заявою до відповідача про проведення їй перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. №1058-ІV та надала всі необхідні документи.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.11.2011 року відкрите скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про зобовязання вчинити певні дії.

Відповідач направив свої заперечення проти позову, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що ч.4 ст. 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно ст. 40 Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, внесені до ст.ст. 40, 42 Закону в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунків пенсії були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалося. У звязку з цим, перерахунки пенсій проводились відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2005 р. „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. До законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до п.п. 3 п.11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.). Крім того, в запереченні зазначено, що положення щодо застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік що передує року звернення за призначенням пенсії міститься в частині 2 статті 40 Закону, на яку стаття 42 зазначеного Закону не посилається, а тому підстави для перерахунку пенсії позивачці за вказаною нормою відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вивчивши письмові матеріали справи, суд відмовляє у позовних вимогах ОСОБА_1 з наступних підстав.

Предметом спору є визнання протиправними дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру, зобовязання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону 1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б»підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону 1058, і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії»є різними правовими категоріями. В основі цієї різності лежать, перед усім,

різні економічні критерії їх визначеності. Ототожнювати чи змішувати ці понятті не можливо.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення»від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»№ 1058 від 9 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України приписи постанови №530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку передбачений статтею 69 Закону 1788, відповідно до якої пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі по інвалідності, не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до статей 64-67 цього Закону. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш ніж через два роки після попереднього перерахунку.

Таким чином, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, відсутні.

Обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною 2 статті 40 Закону України 1058, з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6-14,71,159-183-2,186 КАС України, ст.ст.40,42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.6,19,152 Конституції України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Казанківському районі Миколаївської області про зобовязання вчинити дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області в 10 денний строк з дня отримання її копії.

Суддя :