Справа № 725/2859/16-а
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/2859/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.

за участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача Бучачі І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії в розмірі 90 % суми заробітної плати з урахуванням фіксованої індексації пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 06.10.2009 року вона перебуває на обліку управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Звертаючись до відповідача з заявою про призначення пенсії, нею були надані усі необхідні документи серед яких довідка про складові заробітної плати за формою затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №9-11, яка не містила відомостей про усі складові заробітної плати, які повинні бути враховані при розрахунку пенсії.

В подальшому правлінням Пенсійного Фонду України 14.02.2011 було прийнято нову постанову, якою затверджено форму довідки про заробітну плату для призначення пенсії, до якої включено всі складові заробітної плати з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з тим, що при обчислені розміру пенсії не були враховані усі складові заробітної плати, зокрема суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових коштів, 06.05.2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства. До вказаної заяви нею було додано довідку про складові заробітної плати від 25.04.2016 року №1375/04, до якої включено всі складові заробітної плати з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 12.05.2016 року №75/0-11 відповідачем було відмовлено у здійсненні такого порахунку.

Вважає таку відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії неправомірною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки отримуванні застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії (донарахування) ОСОБА_1, виходячи із сум заробітної плати, до якої включені суми допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 06.10.2009 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати від 25.04.2016 року №1375/04, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням фіксованої індексації пенсії і продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати при обчисленні пенсії протягом всього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні, в якому зокрема зазначала, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем має нерегулярний характер та не є складовою заробітної плати державного службовця, а тому не може враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства з 01.06.2015 року перерахунок спеціальних пенсій, в тому числі і тих, які призначені на підставі Закону України «Про державну службу» не здійснюється. Також, вказувала на те, що індексація заробітної плати є компенсаційними виплатами та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» встановлено новий мінімальний поріг для проведення індексації і з 01 травня 2016 року відбулось підвищення заробітної плати, у зв'язку з чим травень 2016 року став базовим місяцем та наступна індексація повинна розраховуватись з червня 2016 року. Крім того, вважає, що позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав. На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, в судовому засіданні позивачем та відповідачем визнано факт перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувача пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що також доводиться копією пенсійного посвідчення позивача та в суду не виникає сумнівів щодо достовірності даної обставини (а/с 8 ).

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

25.04.2016 року позивачу було видано довідку №1375/04 від 25.04.2016 року про складові заробітної плати (надбавок та премій за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до якої було включено інформацію про виплати, до складу яких входить матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем та на оздоровлення, а також індексація (а/с 10).

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що на всі виплати, зазначені в довідці, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

06.05.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з врахуванням показників заробітної плати зазначених у вище вказаній довідці. Перерахунок пенсії просила здійснити з урахуванням фіксованої індексації (а/с 9).

Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 12.05.2016 року №75/0-11 позивачу відмовлено в задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, а також для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця. Крім того, позивачу роз'яснено, що відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 01.01.2015 року пенсія державним службовцям буде нараховуватись з розрахунку 60 % від сум заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Також у вказаному листі зазначено, що відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року перерахунок спеціальних пенсій не здійснюється.

Разом з тим, суд вважає, що така відмова відповідача є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2014 року №5, відповідно до яких до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З аналізу положень ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходить, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються зокрема суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому суми виплат, вказані у довідці від 25.04.2016 року №1375/04, не входить до зазначеного переліку.

Окрім того, як вбачається з вказаної довідки на всі виплати, включені у довідку, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, отже відповідач безпідставно відмовив в перерахунку пенсії позивачу, виходячи з даних, зазначених в довідці від 25.04.2016 року №1375/04.

Окрім того, відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, відповідач неправомірно відмовився включати в перерахунок пенсії позивача заробітну плату з врахуванням всіх видів оплати праці, які позивач отримувала перед виходом на пенсію і на які нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Однак, згідно ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Разом з тим, позивачем заявлені вимоги поза межами встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 06.10.2009 року по 21.12.2015 року слід залишити без розгляду, оскільки вона звернулась з позовом до суду 21.06.2016 року.

У відповідності до абз. 3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 06.05.2016 року, а відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту її звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідач не мав відповідних даних про складові заробітної плати, а отримав їх тільки 06.05.2016 року разом з відповідною заявою.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання відповідача продовжувати враховувати вказані у довідці складові заробітної плати при обчислені пенсії протягом всього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини, оскільки така вимога позивача стосується зобов'язання відповідача виплачувати пенсію у майбутньому, у зв'язку з чим на теперішній час відсутній предмет спору, а саме рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, який можливо було перевірити на предмет відповідності вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, захисту в судовому порядку підлягають порушені права, а не можливість їх порушення у подальшому.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням вище викладеного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19,22,46 Конституції України, ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин, ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії (донарахування), виходячи із сум заробітної плати, до якої включені суми допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів та зобов'язання здійснити такий перерахунок за період з 06.10.2009 року по 21.12.2015 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії (донарахування) ОСОБА_1, виходячи із сум заробітної плати, до якої включені суми допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 06.05.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати від 25.04.2016 року №1375/04, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням фіксованої індексації пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.