Справа № 813/104/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 р. Справа № 876/3227/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретар судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 року у справі №813/104/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив-Л» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

15.01.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив-Л» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Львівської митниці ДФС (далі-Митниця), просило визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/200272/2 від 22.12.2015р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №20914000/2015/00811 від 22.12.2015р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2016р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2016р. та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що під час розгляду документів, що були подані до митного оформлення товару «Косметичні препарати для догляду за волоссям», що переміщувався на адресу Товариства та був задекларований за МД від 18.12.2015р. №209140000/2015/044239 встановлено, що декларантом не подано договору на транспортні перевезення. До митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату транспортних послуг від ФОП ОСОБА_2 №541 від 18.12.2015р., з посиланням на договір від 04.11.2013р. №27-11/13, однак за відсутності самого договору неможливо встановити характер договірних відносин між сторонами, порядок розрахунку вартості та особливостей оплати наданих послуг, неможливо перевірити числове значення суми транспортних витрат. У графі 2 відправником товару вказано «DEC POL» Sp.z.o.o, однак у відповідній графі 1 «Відправник» СМR №517156 від 17.12.2015р. відправником товару вказано Elison Company SA, при цьому у графі 22 «Підписи та штамп відправника» відсутні штампи та підписи будь-якої компанії. Враховуючи наведене, у Митниці були підстави для витребування додаткових документів. З наданого на виставлену Митницею вимогу висновку експертного дослідження №19-09/435 від 22.12.2015р. з додатками вбачається, що розрахунок експертом вартості здійснений з використанням даних або достовірність яких невстановлена, або неприйнятних для обраних методів оцінки, або прийнятність яких для обраних методів оцінки не досліджувалась. Контракт від 04.11.2013р. №1143 у п.2.5 передбачає, що продавець надає з товаром експортну декларацію, а декларація оформлена в режимі транзиту. Декларантом не були надані транспортні документи та належні документи на вимогу митного органу, що є підставою для відмови в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. З декларантом проведено консультацію, в ході якої декларанту було роз'яснено причину необхідності подання додаткових документів та процедуру застосування методу визначення митної вартості. З причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, посадові особи Митниці не мали змоги застосувати визначення митної вартості №2а, а тому застосовано метод 2б. Джерелом інформації слугували митні декларації від 20.10.2015р. №100270002/2015/260772 та від 16.12.2015р. №5006000/2015/22100. Апелянтом вказано, що графа 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів заповнена у відповідності до вимог нормативно-правових актів та містить всю необхідну інформацію. Водночас апелянт зазначає, що з перерахунку числових значень, зазначених у долучених Товариством копіях експортних декларацій, які підтверджують придбання Elison Company SA товарів у Total Cosmetics S.R.L., які в подальшому перепродані Товариству, з врахуванням середнього курсу для визначення митної вартості євро у грудні 2015 року вбачається, що перепродаж товару здійснено без одержання прибутку та навіть без покриття власних сталих витрат, що свідчить про наявність додаткових домовленостей між сторонами.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 04.11.2013р. між «ELISON COMPANY S.A. («Продавець) та ТзОВ «Ексклюзив-Л» («Покупець») укладено контракт поставки №1143 відповідно до п.1 якого Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує косметичну продукцію (Товар), номенклатура, кількість, ціна, точне найменування, одиниця виміру, якісні характеристики якої, визначаються в додатках (інвойсах), які є невід'ємною частиною даного контракту (а.с.55).

18.12.2015р. для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту поставки №1143 від 04.11.2013р., Товариством подано електронну митну декларацію №209140000/2015/044319 на товар: косметичні препарати для догляду за волоссям для використання у перукарнях фарби і окислювачі для волосся (не в аерозольній упаковці); косметичні препарати для догляду за волоссям: шампуні (не в аерозольній упаковці) в асортименті, згідно рахунків-фактур (інвойсів) №3, 4, 5, 6, 7, 11 від 30.11.2015р. із загальною заявленою митною вартістю 32883,83 євро. (а.с.132-133).

При поданні декларації декларантом застосовано метод визначення вартості за ціною договору згідно ст.58 Митного кодексу України.

22.12.2015р. Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/200272/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209140000/2015/00811 (а.с.16-19).

На підставі рішення Львівської митниці від 22.12.2015.р., як зазначено позивачем, Товариству надмірно нараховано 125 847,47 грн. митних платежів, з яких мита в розмірі 24 206,63 грн., додаткового імпортного збору в розмірі 18 620,48 грн. та податку на додану вартість в розмірі 8 3047,36 грн.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними і такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).

Згідно з ч.3 ст.57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (ч.5 ст.58 МК України)

З матеріалів справи встановлено, що Товариством застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору.

Відповідно до Контракту поставки №1143 від 04.11.2013р. ціна на кожну одиницю товару визначається в додатках (інвойсах), які є невід'ємною частиною Контракту, загальна сума складає 10 000 000 Євро і визначається як сума вартості поставок всіх партій Товарів, визначених на основі додатків до контракту (інвойсів).

Відповідно до п.4.3 Контракту №1143 Покупець здійснює оплату сто відсотків від загальної вартості партії Товару не пізніше 120 банківських днів з дати отримання інвойсу по кожній партії Товару.

Згідно з Доповненням №1 від 17.04.2015р. до Контракту №1143 від 04.11.2013р. Товар поставляється Продавцем за власним вибором на умовах FCA (Інкотермс - 2010) або із складу компанії ITL OMEGA SP.ZO.O., вул.Фабрична, 6/10, Мшонув, 96-320, Польща, або склад компанії DEC-POL SP.ZO.O., вул.Ласчовецька, 12, 22-600, Томашув Любельский, Польща (а.с.85-86)

Так, 04.11.2013р. між Товариством та ФОП ОСОБА_2 укладено контракт №27-11/13 на перевезення вантажів автотранспортом у міжнародному сполучені, відповідно до якого Замовник (ТзОВ «Ексклюзив-Л») доручає, а Перевізник (ФОП ОСОБА_2) приймає для перевезення вантажі з України, країн СНД у країни Європи й у зворотному напрямку, згідно Заявки на кожне перевезення, що є невід'ємною частиною даного Контракту. Оплата за кожне перевезення проводиться Замовником протягом 3 днів після одержання рахунка (фактури) і оформленої товарно-транспортної накладної (а.с.67-68).

Згідно з Заявкою №18 на перевезення вантажу у міжнародному сполучені від 16.12.2015р. ФОП ОСОБА_2 здійснено перевезення косметичних виробів з Томашув Любельский 17.12.2015р., замовник та отримувач ТзОВ «Ексклюзив-Л», ставка перевезення 8500 грн.(а.с.69).

На підтвердження оплати послуг з перевезення до матеріалів справи долучено Довідку транспортних витрат №68 від 18.12.2015р., рахунок на оплату №541 від 18.12.2015р. міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) (а.с.70, 72, 73).

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 53 МК України наведено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Верховний Суд України у постанові від 29.05.2012р. по справі № 21-91а12 висловив правому позицію згідно якої, витребування митним органом переліку документів, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, є необґрунтованим.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару до митної декларації ТзОВ «Ексклюзив-Л» було додано: - декларацію митної вартості із зазначенням в ній вартості товарів по кодах УКТЗЕД та транспортних витрат; - зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1143 від 04.11.2013р. та доповнення № 1 від 17.04.2015р. до контракту; - рахунки-фактури (інвойси) за №3, 4, 5, 6, 7, 11 від 30.11.2015р.; - акт про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 209140000/2015/044239 від 18.12.2015р.; - міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 517156 від 17.12.2015р.; - книжку МДП (Carnet TIR) № XX.77007291 від 17.12.2015р.; - довідку № 68 від 18.12.2015р., що підтверджує вартість перевезення товару; - прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 20.11.2015р.; - договір про надання послуг митного брокера б/н від 03.01.2012р.; - заявку на перевезення вантажу № 18 від 16.12.2015р.; - інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 17.12.2015р.; - інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару від 17.12.2015р.; - інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 17.12.2015р.; - інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 17.12.2015р.; - декларації про походження товару № 3, 4, 5, 6, 7, 11 від 30.11.2015р. та копію митної декларації країни відправлення № 15PL30308016CCDBBO від 17.12.2015р.; - рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 541 від 18.12.2015р.

Як встановлено з заперечень на адміністративний позов та апеляційної скарги, оскільки під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару «Косметичні препарати для догляду за волоссям», що переміщувались на адресу Товариства та задекларований за МД від 18.12.2015р. №209140000/2015/044239 встановлено, що декларантом до митного оформлення не подано договору на транспортні перевезення, витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України не були включені у фактурну вартість товару, митний орган сформував електронне повідомлення-вимогу про необхідність подання додаткових документів, за умови яких може бути визначено митну вартість товару, а саме транспортні (перевізні) документи (заявку на перевезення вантажу), висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, інші платіжні та /або бухгалтерські документи, банківські платіжні документи, договір із третіми особами, рахунки про здійснення платежів, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів.

На вимогу митного органу Товариством від 18.12.2015р. надано висновок експертного товарознавчого дослідження №19-09/435 від 22.12.2015р., яким згідно інформації ціни зовнішнього ринку експертом підтверджено відповідність заявленої декларантом ціни на ввезений товар, договір на транспортні перевезення №27-10/13 від 21.10.2013р., додаток до висновку від 22.12.2015р.

22.12.2015р. Львівською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/200272/2, в якому зазначено, що не можливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні товари.

У зв'язку з прийняттям рішення від 22.12.2015р., Львівською митницею видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2015/00811.

22.12.2015р. Товариством подано нову уточнену електронну митну декларацію №209140000/2015/044815 із зазначенням у ній вартостей імпортованого товару, у визначеному Митницею розмірі (а.с.33-35).

Так, відповідно до положень ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно ст.55 Митного кодексу, яка регулює порядок коригування митної вартості товарів зазначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити в тому числі, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2); під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу (ч.4); декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.5); на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді (ч.6).

Як встановлено з рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2015р. №209000011/2015/200272/2, митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 ст.53 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (ст.59 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні товари. Митницею застосовано метод 2б (ст.60 МК України), джерелом інформації слугували митні декларації від 20.10.2015р. №100270002/2015/260772 та від 16.12.2015р. №5006000/2015/22100.

Відповідно до положень ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Митні декларації від 20.10.2015р. №100270002/2015/260772 та від 16.12.2015р. №5006000/2015/22100, використані Митницею для визначення митної вартості товару за відсутності інформації щодо ідентичних товарів та містять відомості щодо подібного товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1.

Водночас, як зазначено представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, Митницею з цінової бази «Інспектор 2006» отримано інформацію за період з 18.09.2015р. по 18.12.2015р. щодо ввезених товарів суб'єктами ЗЕД, про що долучено відповідний Витяг. При прийнятті Митницею рішення про коригування митної вартості щодо ввезених Товариством товарів основну увагу зосереджено на описі товарів у митних деклараціях поданих Митниці за згаданий період, проте суд апеляційної інстанції зауважує, що товар який ввозився Товариством (гр. 31 ВМД) та товар, який був взятий Митницею для порівняння хоч і відносився до одного коду УКТ ЗЕД, проте різнився по опису (ввезений Товариством товар не в аерозольній упаковці, в свою чергу товар з цінової бази згідно ВМД від 20.10.2015р. в аерозольній упаковці); різна вага нетто; відмінні умови поставки (FСА проти EXB).

Частиною 6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості. При цьому, за наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у рішеннях від 30 червня 2015 року (справа 814/283/14), від 31 березня 2015 року (справа 21-127а15), від 02 червня 2015 року (справа 21-498а15), від 31 березня 2015 року (справа 21-53а15).

Як встановлено з матеріалів справи, ні у вимозі декларанту про надання додаткових документів, ні у рішенні про коригування митної вартості відповідачем не вказано на розбіжності в поданих декларантом позивача документах, які б, на думку Митниці, впливали на значення складових митної вартості товарів та давали підстави для обґрунтованого сумніву у достовірності відомостей про митну вартість товарів.

При цьому, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що для митного оформлення товару Товариством надано митному органу усі необхідні документи, які не містили жодних суперечностей чи розбіжностей щодо ціни товару та давали можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки Митниці щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.

Враховуючи законодавчі положення та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що митниця прийняла рішення та оформила картку відмови за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів. Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, Митницею не доведено наявність обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, тому відомості про заявлену Товариством митну вартість є об'єктивними, та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально, в свою чергу, правомірність визначення Митницею митної вартості ввезених Товариством товарів за ціною договорів щодо подібних (аналогічних) товарів не ґрунтується на фактичних обставинах в розрізі інформації з цінової бази «Інспектор 2006» та вимог ст.60 МК України (якість товару, схожість характеристик та компонентів, торгова марка та її репутація на ринку України, ввезення на тих же комерційних рівнях, спосіб транспортування), а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/200272/2 від 22.12.2015р. та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209140000/2015/00811 від 22.12.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 року у справі №813/104/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 12.07.2016р.