Справа № 597/345/16-а,2-а/597/10/16
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Справа № 876/4029/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.04.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області, щодо не виплати їй пенсії та зобов'язання УПФУ в Заліщицькому районі здійснити виплату нарахованої їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 14.05.2015 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку їй призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак дану нараховану пенсію їй жодного разу не виплачено, оскільки пунктом 5 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» від 01 жовтня 2008 року передбачено, що державні нотаріуси в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій, а розділом 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, передбачено, що тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії призначені відповідно до цього закону: у період роботи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», не виплачується.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області, щодо не виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії з 14.05.2015 року. Зобов'язано УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 14.05.2015 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що пенсію позивачці призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсійного віку. На той час, так як позивачка не досягла 60-ти років, підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не було. Виплата призначеної пенсії не проводилась, оскільки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» пенсії, призначені відповідно до даного закону не виплачуються. Оскільки позивачка в частині пенсійного забезпечення підпадає під дію Закону України «Про державну службу» та продовжує працювати на посаді завідувача Заліщицької державної нотаріальної контори, тому виплата пенсії їй тимчасово не проводиться, однак у випадку звільнення з займаної посади виплата призначеної пенсії буде поновлена.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна повністю визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області.

З 12 листопада 1994 року і по теперішній час позивачка працює на посаді на посаді державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори.

УПФУ в Заліщицькому районі 14.05.2015 року позивачці у зв'язку з досягненням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із його зменшенням відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначено пенсію.

03.03.2016 року у зв'язку з невиплатою призначеної їй пенсії позивачка звернулась з листом до УПФУ в Заліщицькому району.

У відповіді №8/2-11 від 17.03.2016 року на даний лист відповідач зазначив, що з 1 квітня 2015 року відповідач припинив виплату позивачу пенсію, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ.

Вважаючи дані дії відповідача неправомірними позивачка звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсії із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку. Продовжуючи працювати на посаді державного службовця після призначення пенсії, продовжила сплату обов'язкових платежів, є особою, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню в розумінні статті 11 Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Оскільки до 1 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інші), є скасованими.

Тобто, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Такої ж правової позиції притримується Вищий адміністративний суд в рішенні по справі № К/800/4966/16 від 27 квітня 2016 року.

З огляду вищенаведеного колегія суддів вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати протиправними дії УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області, щодо не виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.06.2015 року та зобов'язати УПФУ в Заліщицькому районі Тернопільської області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 року.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які частково спростовують правову позицію суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про часткове неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністратив- ного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року у справі №597/345/16-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області в Заліщицькому районі Тернопільської області, щодо не виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Заліщицькому районі Тернопільської області в Заліщицькому районі Тернопільської області здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

З.М.Матковська