Справа № 815/860/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. Справа № 815/860/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Іванюк Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднання Одесаагрогаз» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання Одесаагрогаз» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання нечинним (протиправним) та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19 лютого 2016 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року адміністративний позов ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 19 лютого 2016 року.

В апеляційній скарзі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» () з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «Карго Грейн» () за період лютий-квітень 2015 року.

За наслідками перевірки складено акт №10/15-32-22-02/13891526 від 04 лютого 2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз" код за з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків: ТОВ «Карго Грейн» за період лютий-квітень 2015 року», відповідно до висновків якого встановлено порушення: п.198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 539 838 грн., у тому числі: лютий 2015 року - 180 650 грн.; березень 2015 року - 295 063 грн.; квітень 2015 року - 64 125 грн.

15 лютого 2016 року ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» подано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення до акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» код за з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків: ТОВ «Карго Грейн» за період лютий-квітень 2015 року.

18 лютого 2016 року (вих. №354/10/15-32-22-02-14) ГУ ДФС в Одеській області за результатами розгляду вказаних заперечень повідомлено позивача, що висновки акту перевірки №10/15-32-22-02/13891526 від 04 лютого 2016 року є правомірними та відповідають вимогам діючого законодавства.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19 лютого 2016 року, яким ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 539 838 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 269 919 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» правомірно сформовано податковий кредит на підставі накладних, отриманих від контрагента, оскільки первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 19 лютого 2016 року є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно зі статтею 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності) тощо.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. Правильність відображення в податковому обліку господарських операцій відповідно до їх реального змісту повинна здійснюватись виключно на підставі норм податкового законодавства. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображено в укладених платником податків договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідно до акту перевірки №10/15-32-22-02/13891526 від 04 лютого 2016 року, податковим органом поставлено під сумнів виконання контрагентом позивача ТОВ «Карго Грейн» умов договору поставки матеріалів, внаслідок чого товариством завищено податковий кредит.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 лютого 2015 року між TOB «Карго Грейн» (постачальник) та TOB «Об'єднання Одесаагрогаз» (покупець) укладено договір поставки матеріалів №02/10-15, відповідно до п.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар партіями у кількості та за цінами, погодженими сторонами згідно видаткової накладної до цього договору (1 том а.с. 11).

Факт виконання умов вказаного договору підтверджено, зокрема, податковими накладними №5 від 18 лютого 2015 року, №6 від 18 лютого 2015 року, №7 від 20 лютого 2015 року, №9 від 23 лютого 2015 року, №14 від 20 березня 2015 року, №15 від 23 лютого 2015 року, №19 від 25 лютого 2015 року, №17 від 20 квітня 2015 року (1 том а.с.38-45); видатковими накладними РН-00005 від 18 лютого 2015 року, РН-00006 від 18 лютого 2015 року, РН-00007 від 20 лютого 2015 року, РН-00009 від 23 лютого 2015 року, РН-00014 від 20 лютого 2015 року, РН-00015 від 23 лютого 2015 року, РН-00017 від 23 лютого 2015 року, РН-00019 від 25 лютого 2015 року (1 том а.с.21-28); рахунками-фактурами №СФ-00009 від 23 лютого 2015 року, №СФ-00019 від 25 березня 2015 року, №СФ-00014 від 20 березня 2015 року, №СФ-00015 від 23 березня 2015 року, №СФ-00007 від 20 лютого 2015 року, №СФ-00006 від 18 лютого 2015 року, №СФ-00005 від 18 лютого 2015 року, №СФ-00017 від 18 лютого 2015 року (1 том а.с.29-37); копіями виписок по рахунку TOB «Об'єднання Одесаагрогаз» в акціонерному банку «Південний» №1101 (1 том а.с.62-71), товарно-транспортними накладними (1 том а.с.129-155).

Разом з цим, TOB «Об'єднання Одесаагрогаз» були надані додаткові докази в підтвердження виконання укладених договорів, а саме докази подальшого використання придбаних у TOB «Карго Грейн» товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності: копії первинних облікових документів у будівництві №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» згідно договору №02/25-15 від 25 лютого 2015 року, укладеного між ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» (генеральний підрядник) та ПП «Золота Ера ХХІ» (Замовник); договір №12/21-12 від 21 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» (генеральний підрядник) та КП «Білгород-Дністровське міське управління капітального будівництва» (замовник); договір №03/24-15 від 24 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» (генеральний підрядник) та ТОВ «РЕАЛ-ГРУПП» (замовник); договір №09/15-14 від 15 вересня 2014 року, укладеного між ТОВ «Об`єднання Одесаагрогаз» (генеральний підрядник) та КП «Білгород-Дністровське міське управління капітального будівництва» (замовник) (1 том а.с.176-250; 2 том а.с.1-5).

Наведені первинні документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірної операції та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цієї операції та встановити факт надання послуг.

Отже, господарські операції TOB «Об'єднання Одесаагрогаз» з TOB «Карго Грейн» були реальними, його діяльність була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що TOB «Об'єднання Одесаагрогаз» правомірно сформовано податковий кредит на підставі виписаних контрагентом податкових накладних, отриманих в ході виконання господарської операції, підтверджених належними первинними документами, що ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України, а отже донарахування податку на додану вартість є необґрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта щодо не підтвердження факту перевезення матеріалів, а саме на відсутність товарно-транспортних накладних, оскільки сама по собі наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, а так само недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Більш того, як було вірно встановлено судом першої інстанції, транспортування товару, придбаного у TOB «Карго Грейн», здійснювалось власними силами покупця, що, зокрема, підтверджується засвідченими копіями товарно-транспортних накладних (1 том а.с.129-155).

Колегія суддів також акцентує увагу на тому, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що за відсутності доказів проведення посадовими особами чи представниками позивача фіктивних господарських операцій з вищевказаним контрагентом та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціям з ним, висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту за такою операцією не може вважатися законним та обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів зроблений правильний висновок про недоведеність податковим органом, на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим вимоги щодо його скасування підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року відстрочено ГУ ДФС в Одеській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року по справі №815/860/16 до моменту ухвалення судового рішення, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 11 982 грн. підлягає стягненню з апелянта за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №1008, код бюджетної класифікації - 22030101, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський район/22030101, код ЄДПРОУ 38016923, банк отримувач: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011 судовий збір в розмірі 11 982 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) гривні.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 липня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний