Справа № 808/1314/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 рокусправа № 808/1314/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Суховарова А.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі № 808/1314/15 за адміністративним позовом Сільськогосподарського приватного підприємства Агрофірма "Людмила" до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року позовні вимоги Сільськогосподарського приватного підприємства Агрофірма "Людмила" (далі - позивач) була задоволено частково, визнано протиправним та скасоване оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) від 02.07.2014р. № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 1 438 153,25грн, у тому числі 730 435,00грн - за основним платежем та 749 364,50грн - за штрафними санкціями. В задоволенні решти вимог суд відмовив.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку доказів, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на задоволенні її вимог.

Позивач у судове засідання не направив свого представника, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у зв'язку з неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника у судове засідання.

Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання, оскільки не вбачає законних підстав, передбачених ст. 156 КАС України, для зупинення провадження у справі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 27.01.2014 по 07.02.2014, з урахуванням продовження терміну, фахівцями податкового органу проведено позапланову виїзну перевірку СПП АФ "Людмила" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт від 13.02.2014 №012/08-22-22-01-06/31853319(а.с.9-76, т.1).

У висновках акту перевірки відображено, крім іншого, такі порушення:

1) пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1, п. 189.9 ст. 189, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 209.5 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст. 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (із змінами та доповненнями), п. 1.4 ст. 1, п. 4.1. ст. 4 "Методичних рекомендацій щодо складання Розрахунку питомої ваги доходу від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальній сумі валового доходу…", затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 22.10.2009 №752 в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість за загальною декларацією за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на суму 1 752 454,00 грн., в тому числі: за березень 2011 року на суму 10 065,00 грн., за серпень 2011 року на суму 18 526,00 грн., за вересень 2011 року на суму 72 261,00 грн., за листопад 2011 року на суму 47 140,00 грн., за грудень 2011 року на суму 59 017,00 грн., за лютий 2012 року на суму 12 624,00 грн., за квітень 2012 року на суму 264 233,00 грн., за травень 2012 року на суму 81 159,00 грн., за червень 2012 року на суму 20 876,00 грн., за липень 2012 року на суму 355 438,00 грн., за серпень 2012 року на суму 126 761,00 грн., за вересень 2012 року на суму 343 768,00 грн., за жовтень 2012 року на суму 16 418,00 грн., за листопада 2012 року на суму 139 924,00 грн., за грудень 2012 року на суму 75 465,00 грн., за січень 2013 року на суму 31 252,00 грн., за лютий 2013 року на суму 45 930,00 грн., за березень 2013 року на суму 31 607,00 грн. та завищено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за загальною декларацією за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на суму 32 440,00, у тому числі за квітень 2013 року на суму 5 547,00 гр., за травень 2013 року на суму 1 012,00 грн., за червень 2013 року на 8 796,00 грн., за липень 2013 року на суму 2 617,00 грн., за серпень 2013 року на суму 2 617,00 грн., за вересень 2013 року на суму 4 060,00 грн., за жовтень 2013 року на суму 3 394,00 грн., за листопад 2013 року на суму 3 879,00 грн., за грудень 2013 року на суму 518,00 грн.;

- завищено різницю між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (р.9-р.17) р.18 скороченої декларації за період з 01.01.2011 по 28.02.2011 на суму 523,00 грн., у тому числі за січень 2011 року на суму 156,00 грн., за лютий 2011 року на суму 367,00 грн.;

- завищено суму податку на додану вартість, яка у поточному звітному періоді підлягає нарахуванню та спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства (стаття 209 розділу V Кодексу) (рядок 7-рядок 13) (позитивне значення) р.14 (р.17, р.25) за період з 01.03.2011 по 31.12.2011 на суму 281 179,00 грн., у тому числі за березень 2011 року на суму 10 588,00 грн., за липень 2011 року на суму 20 264,00 грн., за серпень 2011 року на суму 24 524,00 грн., за вересень 2011 року на суму 72 261,00 грн., за листопад 2011 року на суму 6 181,00 грн., за грудень 2011 року на суму 59 017,00 грн., за лютий 2012 року на суму 12 624,00 грн., за липень 2012 року на суму 31 289,00 грн., за грудень 2012 року на суму 9 614,00 грн., за січень 2013 року на суму 2 484,00 грн., за лютий 2013 року на суму 19 153,00 грн., за березень 20103 року на суму 13 180,00 грн.

- занижено суму податку на додану вартість, яка у поточному звітному періоді підлягає нарахуванню та спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства (стаття 209 розділу V Кодексу) (рядок 7-рядок 13) (позитивне значення) р.14 (р.17, р.25) за період з 01.03.2011 по 31.12.2013на суму 342 907,00 грн., у тому числі за квітень 2012 року на суму 116 691,00 грн., за травень 20102 року на суму 14 762,00 грн., за червень 2012 року на суму 16 114,00 грн., за серпень 2012 року на суму 47 583,00 грн., за вересень 2012 року на суму 105 651,00 грн., за жовтень 2012 року на суму 12 619,00 грн., за листопад 2012 року на суму 89 487,00 грн.;

- завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.22-р.23) р.24 за грудень 2013 року з періодом виникнення у листопаді 2013 року на суму 14 292,00 грн.;

На підставі акту перевірки відповідачем, крім іншого, було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.03.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем 2 095 371,00 грн., за штрафними санкціями 521 330,00 грн..

20.06.2014 ГУ Міндоходів у Запорізькій області рішенням про результати розгляду первинних скарг №2219/10/08-01-10-04-13 частково задоволено скарги СПП АФ "Людмила" та скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення Бердянської ОДПІ від 18.03.2014 № в частині зайво визначеного грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 1 331 619,00 грн., в іншій частині зазначене рішення залишено без змін та збільшено суму штрафної (фінансової) санкції у розмірі 221 768,50 грн..

Також, зобов'язано Бердянську ОДПІ прийняти окреме податкове повідомлення-рішення відповідно до "Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків".

На виконання рішення ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 20.06.2014, відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 763 752,00 грн. за основним платежем та застосовано 791 010,75 грн. штрафних санкцій.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, скасувавши оскаржене рішення відповідача в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 1 438 153,25грн, у тому числі 730 435,00грн - за основним платежем та 749 364,50грн - за штрафними санкціями, оскільки контролюючим органом не доведено та не підтверджено допустимими доказами висновків, викладених в акті перевірки стосовно порушень позивачем вимог пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 209.5 ст. 209 Податкового кодексу України.

Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, а тому не дає оцінки рішенню в частині, що не оскаржувалася позивачем, а саме стосовно порушення, за яке суд визнав обґрунтованим донарахування контролюючим органом зобов'язань за порушення вимог п. 189.1, 189.9 ст. 189 Податкового кодексу України.

Так, за висновками податкового органу сільськогосподарська продукція, вироблена на земельних ділянках, право користування якими не оформлено у відповідності до вимог чинного законодавства, не може вважатись власно виробленою продукцією з метою застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. Під час перевірки було встановлено, що позивачем власними силами та з залученням інших осіб було оброблено та використано земельних ділянок, площа яких перевищує задекларовану, при цьому відсутні належним чином укладені договори оренди даних земельних ділянок. Отже, сума податкових зобов'язань з податку на додану вартість, нарахована на вартість реалізованих сільськогосподарських товарів, вирощених на даних земельних ділянках, повинна була відображатись підприємством в загальній декларації.

Зі змісту Акта перевірки судом встановлено що у 2011 році позивачем самостійно задекларовано у загальному податковому розрахунку фіксованого податку на 2011 рік загальну площу земельних ділянок 1728,7900 га.

Згідно довідки Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру № 30 від 10.01.2011 про розмір площі земель сільськогосподарського призначення станом на 01.01.2011 у позивача в оренді перебувають земельні ділянки загальною площею 1412,1184 га.

Згідно довідки № 13 від 17.01.2011 Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради, станом на 01.01.2011 у позивача в оренді перебуває земля загальною площею 1812,0000 га, з них:

зареєстровані договори - на площу 1236,44 га;

знаходяться на реєстрації в ДЗК - на площу 264,75 га;

не витребувані паї - на площу 52,04 га;

соц. сфера земля у сумісній обробці - на пощу 83,21 га;

договір оренди - на площу 175,56 га.

Згідно даних реєстру пайщиків на 01.01.2011, в користуванні позивача знаходиться земля, загальною площею 1534,6700 га, з них:

зареєстровані договори оренди - на площу 1323,9024 га;

знаходяться на реєстрації - на площу 210,919 га;

не витребувані паї - на площу 52,0453 га;

соц.сфера договори на сумісну обробку землі - на площу 127,5424 га;

договір оренди землі - на площу 175,65 га.

На підставі зазначеної інформації контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем за період з 01.10.2011 по 31.12.2011 використовувалось земель сільськогосподарського призначення 1889,9600 га, а розбіжність з задекларованою площею склала 1728,7900- 1412,1184- 1812,000- 1889,9600=161,1700 га, яка не відображена в податковому розрахунку фіксованого податку на 2011 рік.

Суд першої інстанції вірно вказав, що з урахуванням наявної у відповідача інформації станом на 01.01.2011 не можливо беззаперечно встановити обсяг використання позивачем земельних ділянок за період з 01.10.2011 по 31.12.2011, адже жодного обрахунку за даний період не здійснювалось. Крім того, зроблений в акті перевірки арифметичний розрахунок невідображених земель не є очевидним.

Інформація, покладена відповідачем в основу для висновків про використання позивачем земельних ділянок без належного оформлення, є суперечливою, а тому унеможливлює обґрунтоване визначення правомірності декларування позивачем фактично використовуваних земель.

В Акті перевірки зазначено про встановлені площі земель сільськогосподарського призначення без належним чином укладених договорів оренди на площу 390,50 га ріллі, проте жодних обґрунтувань, на підставі чого контролюючий орган дійшов таких висновків, акт перевірки не містить.

Аналогічний аналіз і стосовно земель, що використовував позивач у 2012 році здійснений контролюючим органом на підставі відомостей про самостійно задекларовану позивачем загальну площу земельних ділянок у розмірі 1710,2600 га; даних Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру про площі земельних ділянок, які перебувають у позивача в оренді - 1499,4624 га; довідки Центру державного земельного кадастру № 38/001 від 16.04.2012, відповідно до якої в Бердянському районному виробничому відділі знаходяться на оформленні додатки до реєстраційних справ договорів оренди земельних ділянок на площу 117,7170 га; довідки відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області від 13.02.2012 № 01-02/204, згідно з якою на реєстрації знаходяться договори оренди землі на загальну площу 73,7358 га; даних реєстру пайщиків - станом на 01.01.2012 позивач використовує землі площею 1 534,6700 га, з них:

зареєстровані договори оренди - на площу 1323,9024 га;

знаходяться на реєстрації - на площу 210,919 га;

не витребувані паї - на площу 52,0453 га;

соц.сфера договори на сумісну обробку землі - на площу 127,5424 га;

договір оренди землі - на площу 175,65 га.

На підставі такої інформації відповідач дійшов висновку, що на період з 01.01.2012 по 31.12.2012 підприємство використовувало землі площею 1889,9600 га, тобто розбіжність склала 1710,2600- 1499,4624- 1889,9600=179,7000 га, яка не відображена в податковому розрахунку фіксованого податку на 2012 рік.

Стосовно 2013 року в ході перевірки первинних документів було встановлено невідповідність площ земельних ділянок, а саме засіяно на 2013 рік озима пшениця - 1232,71 га, дані реєстру використовуваних земельних ділянок - 1267,6748 га, відхилення - 827,7072 га. На підставі зазначеної інформації відповідач дійшов висновку, що у 2013 році підприємство використовувало землі площею 537,341 га невідомого походження.

Під час судового розгляду представник відповідача зазначив, що висновок про використання позивачем земель невідомого походження обумовлений здійсненим аналізом взаємовідносин позивача з ПП "Войник і Ко" щодо надання послуг з культивації та посіву культур. Відповідач вважає, що позивачем у податковому обліку відображено надання послуг на земельних площах, що перевищують задекларовані позивачем, та які не могли бути виконані у визначеному обсязі (Акт перевірки арк.33-39).

Разом з тим, позивачем надано до матеріалів справи докази, а саме: акти про використання добрив, звіти про рух матеріальних цінностей, акти про списання насіння, облікові листи тракториста, службові записки, акти здачі-прийняття робіт, план розміщення сільгоспкультур під врожай (т.3, 4), які свідчать про неврахування контролюючим органом обставин, що мають значення.

Так, в даних таблиці на арк.37-38 Акта перевірки за період березень 2012 року зазначено про внесення позивачем самостійно добрив на площі 646,6 га. Згідно наданих облікових листів тракториста, актів про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив, звіту про рух матеріальних цінностей, площа складає 625,33 га (а.с.10-27, т.3).

За квітень 2012 року в акті перевірки зазначено про здійснення позивачем самостійно посіву соняшника на площі 870,31 га. Разом з тим, згідно наданих позивачем актів списання загиблих посівів, облікових листів трактористів, звітів про використання палива, фактично було засіяно соняшника на площі 617 га. Також відповідачем не було враховано дворазовий цикл виконання робіт у квітні 2012 року (а.с.28-70, т.3).

За травень 2012 року позивачем самостійно здійснено культивацію під соняшник на площі 114,5 га, на підтвердження чого надано облікові листи тракториста, що відповідачем в Акті перевірки не відображено (а.с.71-118, т.3). Вказане підтверджується аналізом використання мастильно-паливних матеріалів, здійсненим відповідачем в Акті перевірки.

У червні 2012 року позивачем самостійно здійснено культивацію під соняшник на площі 91 га, обпашку полів на площі 11,3 га, збирання озимої пшениці на площі 30,5 га, на підтвердження чого надано службову записку, акт про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив, облікові листи тракториста, що відповідачем в акті перевірки не відображено (а.с.119-151, т.3). Також не враховано подвійний цикл здійснених робіт у червні 2012, що зумовлено агрономічними вимогами.

У серпні 2012 року позивач самостійно здійснив подрібнення рослинних залишків на площі 495 га та збирання соняшника на площі 86 га, що відповідачем у Акті перевірки не відображено (а.с.172-185, т.3).

У вересні 2012 року позивач отримав від ПП "Войніков і Ко" послуги з посіву озимої пшениці на площі 762 га, однак відповідачем не враховано, що при цьому було використано та списано насіння позивача, у зв'язку з чим відповідач двічі обрахував площу 762 га (а.с.186-207, т.3)

Аналогічна операція здійснена у жовтні 2012 року, відповідно до якої ПП "Войніков і Ко" технічно виконав засів озимої пшениці на площі 415,5 га з використанням насіння позивача (а.с.1-17, т.4).

Отже, висновки відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства, а саме використання позивачем у сільськогосподарському виробництві не оформлених належним чином та не задекларованих земельних ділянок, а також щодо питомої ваги сільськогосподарського виробництва є необґрунтованими, оскільки зроблені без врахування усіх обставини, що мають значення.

За висновкам податкової інспекції, позивач та ПП "Войніков і Ко" є пов'язаними особами, оскільки генеральним директором обох підприємств є громадянин ОСОБА_1. Виходячи з обсягу наданих позивачу даним контрагентом послуг з оброблення полів, обсягу оброблених земель позивачем, загальної площі земель, пов'язаності контрагентів, контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснених господарських операцій.

Також відповідач зазначає про нереальність господарських операцій позивача з ПП "Комунбудсервіс-2005", оскільки не підтверджено належним чином транспортування товару. На думку відповідача ПП "Комунбудсервіс-2005" здійснювало діяльність, спрямовану на проведення операцій з надання податкової вигоди третім особам, у зв'язку з чим, формування позивачем податкового кредиту з урахуванням сум податку по операціям з даним контрагентом є протиправним.

Проте, на спростування таких доводів суд встановив, що протягом 2012 року, коли позивач мав господарські відносини з ПП "Войніков і Ко", які ставляться відповідачем під сумнів, директором СПП АФ "Людмила" був ОСОБА_2, а не ОСОБА_1 Інших доказів пов'язаності осіб відповідачем не надано.

Стосовно взаємовідносин позивача з ПП "Комунбудсервіс-2005", колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ПП "Комунбудсервіс-2005" було укладено договір поставки товарів № 46 від 07.10.2011, за умовами якого позивач придбав нітроамофоску у загальній кількості 62 500 кг (а.с.5, т.2).

На підтвердження здійснення господарської операції до матеріалів справи надано податкову накладну, видаткову накладну, корінці квитанцій до прибуткових касових ордерів, звіт про рух матеріальних цінностей, картку складського зберігання. На підтвердження транспортування товару надано копію завдань тракториста (а.с.51-78, т.2).

Наявна в матеріалах справи податкова накладна, виписана від ПП "Комунбудсервіс-2005" містить відомості про адресу місцезнаходження покупця та продавців, одиницю виміру товару, кількість товару, ціну товару, та відповідає вимогам, які висуваються до первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Слід зазначити, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплати ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства, та яка підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Колегія суддів прийшла до висновку, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, на підставі яких останнім задекларовано зобов'язання. Видана контрагентом податкова накладна відповідає вимогам законодавства України стосовно форми і порядку їх оформлення, а придбаний позивачем товар використано у власній господарській діяльності.

За таких обставин, підстави для невключення сум податку на додану вартість по вказаній податковій накладній до складу податкового кредиту у позивача відсутні.

Щодо посилань відповідача на анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість, суд вірно звернув увагу, що анулювання відбулось у грудні 2011 року, тобто вже після того, як господарська операція була закінчена (останній платіж відбувся 17.11.2011).

Висновки відповідача про безпідставність віднесення позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість сум податку по господарських операціях з ПП "Комунбудсервіс-2005" є необґрунтованими та не базуються на нормах чинного законодавства.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно не доведеності відповідачем фактів порушень позивачем вимог пп.14.1.235 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.209.5 ст.209 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення-рішення в частині визначених зобов'язань за вказані порушення підлягало скасуванню.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування законної постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі № 808/1314/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2016р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: А.А. Щербак