Справа № 802/4153/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 липня 2016 р. Справа № 802/4153/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про: визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням позивача з посади старшого діловода канцелярії Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС.

Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представники відповідачів в судове засідання також не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 призначено старшим діловодом канцелярії Придніпровського РВ в м. Черкаси МВС з посадовим окладом та надбавкою за високі досягнення в праці в розмірі 50% посадового окладу, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", що підтверджується витягом з наказу Управління МВС України в Черкаській області за 2013 рік № 333о/с від 29.11.2013 року.

Згідно витягу з наказу УМВС України в Черкаській області за 2015 рік № 312о/с від 06.11.2015 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади через скорочення штатів.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року скасовано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі від 23.02.2016 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скасовуючи рішення першої інстанції, ВААС зазначив, що під час вирішення даної справи попереднім складом суду не досліджено усіх необхідних документів, які підтверджують, чи спростовують факт проходження позивачем ОСОБА_1 публічної служби в Придніпровському РВ м. Черкаси, підстави прийняття її на роботу, чи належить займана нею посада до категорій посад державної служби, чи приймала ОСОБА_1 Присягу та на якій підставі позивач працювала на займаній посаді. У зв'язку з цим апеляційний суд зазначив про необхідність дослідження копії трудової книжки позивача та особової справи.

На виконання рішення суду апеляційної інстанції Вінницький окружний адміністративний суд 28.04.2016 року прийняв ухвалу про витребування з УМВС України у Черкаській області копії трудової книжки позивача та особової справи.

У відповідь на ухвалу суду від 28.04.2016 року УМВС України у Черкаській області надано відповідь, зі змісту якої слідує, що відповідно до п. 1.3 розпорядження УМВС України в Черкаській області від 28.10.2000 № 281 "Про впорядкування видачі за запитами документів МВС України" на запити суддів, інших правоохоронних органів підлягають направленню лише належним чином оформлені витяги із особової справи працівників правоохоронних органів внутрішніх справ і тільки в частині, що стосується розгляду конкретної справи в суді, тому надати копію особової справи не має можливості. При цьому, надано довідку від 11.05.2016 року № 1/208, копію анкети ОСОБА_1, копію повідомлення від 06.11.2015 року №14/18-4414 про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, зі змісту вказаних документів неможливо встановити факт проходження позивачем ОСОБА_1 публічної служби, прийняття присяги, проходження конкурсу на заміщення посади діловода, присвоєння рангу державного службовця чи спеціального звання міліції, а також чи належить займана позивачем посада до категорій посад державної служби.

У зв'язку з цим, з метою всебічного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи суд в порядку ст. 115 КАС України, ухвалою від 02.06.2016 року доручив Черкаському окружному адміністративному суду з'ясувати наступні питання: чи проходила позивач ОСОБА_1 публічну службу в Придніпровському РВ м. Черкаси; чи приймала ОСОБА_1 Присягу; чи проходила конкурс на заміщення посади діловода; чи присвоювався ОСОБА_1 під час прийняття на роботу до Придніпровського РВ м. Черкаси ранг державного службовця чи спеціальне звання міліції; чи присвоювалась позивачу категорія посад державної служби і яка саме, оскільки дослідження вказаних питань має суттєве значення для справи, а також місцезнаходження вказаних доказів за межами територіальної підсудності.

Згідно ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 року про виконання судового доручення, встановлено, що даними анкети, підписаної особисто позивачем 02.10.2001 року, витягів з наказів від 14.11.2014 року № 370 о/с про призначення позивача на посаду діловода канцелярії Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС і від 06.11.2015 року № 312о/с про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, довідки УМВС України в Черкаській області від 22.06.2016 року № 14/11/202 підтверджується, що позивач працювала на вказаній посаді, їй не присвоювалися спеціальні звання міліції та ранг державного службовця, вона не приймала присягу у вказаному органі у вказаний період, а отже не несла публічної служби на час її звільнення з органу внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З аналізу вказаної норм слідує, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Для визначення спору як такого, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, має бути законодавче уповноваження хоча б одного суб`єкта владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Тому слід вважати, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин.

Під справами адміністративної юрисдикції слід розуміти такі справи, які мають розглядатися в адміністративних судах і предметом судового розгляду яких є публічно-правові спори, в яких однією із сторін є обов'язково орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За визначенням понять у ст. 3 КАС України:

- справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

- адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах;

- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, згідно із положеннями статті 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а цей суб'єкт, відповідно, зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

При цьому, визначальним при вирізненні видів публічної служби для правозастосування є правове регулювання їх діяльності, відповідно до якого можна визначити наступні види публічної служби це: діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, державна служба, служба в органах місцевого самоврядування.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", зазначено, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, також звернено увагу судів на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

З огляду на те, що позивач не проходила публічну службу, а працювала на посаді діловода канцелярії Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України у Черкаській області, будучи при цьому вільнонайманим працівником на підставі трудового договору, присяги державного службовця не складала, рангу державного службовця та спеціального звання міліції не мала, а тому даний спір не підпадає під визначений КАС України як спір з приводу прийняття на публічну службу, її проходження чи звільнення з публічної служби.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, але за вибором позивача, що передбачає ч.1 ст. 110 ЦК України (Підсудність справ за вибором позивача), позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд роз'яснює позивачу, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням територіальної підсудності відповідача, або за місцем проживання (реєстрацією) позивача - Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що даний спір стосується трудових відносин, які не пов'язані з проходженням публічної служби, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович