Справа № 569/16878/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Музичук Н.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" липня 2016 р. Справа № 569/16878/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне Рівненської області, в якому просила визнати незаконною відмову від 08.12.2015 року за № 422/10 у здійснені перерахунку їй пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_4, у відповідності до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.03.2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", призначеної їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України Житомирський апеляційний адміністративний суд замінює відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на правонаступника Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

В судове засідання сторони не з'явилися. Про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд уважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, у відповідності до ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне та до 11 листопада 2014 року отримував пенсію за віком зо особливі заслуги, обчислену йому в індивідуальному розмірі згідно з п.2 Указу Президента України від 25.05.1994 року №254/94, як ОСОБА_6 праці.

Наведене підтверджується протоколами та розпорядженнями про призначення (перерахунок) пенсії ОСОБА_5

11 листопада 2014 року ОСОБА_5 помер.

23.12.2014 року позивач ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_5 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із встановленням їй надбавок до пенсії за заслуги годувальника перед Україною.

Відповідачем прийнято розпорядження №158341 від 06.01.2015 року із зазначенням всіх складових пенсійної виплати по втраті годувальника, в тому числі 1128,38 грн. - пенсія по витраті годувальника, 66,43 грн.- підвищення дитині війни, 265,72 грн. - пенсія за особливі заслуги.

10 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до відповідача про перерахування призначеної їй пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне листом за №422/10 від 08.12.2015 року відмовило у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перерахунок пенсії згідно ст.37 Закону України "Про державну службу".

Вважаючи дії відповідача по відмові їй в перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" неправомірними, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що призначення пенсії на підставі Указу Президента України №254 від 25.05.1994 року є самостійним видом пенсійного забезпечення за особливі заслуги окремих посадових осіб (персональні пенсії), визначених в статтях 1 та 2 Указу, що здійснюється в порядку визначеному Указом Президента України від 16 березня 1994 року №89 "Питання забезпечення діяльності членів Уряду України" та не пердбачає призначення пенсії по втраті годувальника для утримання таких осіб на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_3, як непрацездатна по віку дружина ОСОБА_5, відноситься до кола непрацездатних членів сім'ї, зазначених у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та якій призначена пенсія пор втраті годувальника.

При перході на пенсію по втраті годувальника позивачу призначена та виплачується надбавка до пенсії у розмірі 300,72 грн у вигляді пенсії за особливі заслуги померлого годувальника.

Відповідно частини 10 статті 37 Закону України "Про державну службу" у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім»ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім»ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім»ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого полстановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 (із змінами і доповненнями) до заяви про призначення пенсії членам сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Пунктом 1 Указу Президента України від 25 травня 1994 року №254/94 "Про пенсійне забезпечення окремих посадових осіб" установлено, що пенсійне забезпечення колишніх Голови Президії Верховної Ради України, його заступників, Прем'єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, міністрів, які не входили до складу Уряду, і голів державних комітетів, які вийшли на пенсію із зазначених посад до набрання чинності Законом України "Про державну службу", здійснюється в порядку, передбаченому Указом Президента України від 16 березня 1994 року N 89 "Питання забезпечення діяльності членів Уряду України".

Пунктом 2 Указу Президента України від 25 травня 1994 року №254/94, який був чинний на час призначення ОСОБА_5 пенсії доручено Кабінету Міністрів України вирішувати у кожному конкретному випадку питання пенсійного забезпечення осіб, які вийшли на пенсію з посад, прирівняних до посади міністра та інших посад, відповідно до порядку, встановленого статтею 1 цього Указу

ОСОБА_5 отримував в порядку виключення персональну пенсію згідно Указу Президента України №254 від 25.05.1994 року "Про пенсійне забезпечення окремих посадових осіб" за нормами Закону України "Про державну службу" у розмірі 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно ст.ст.83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст.43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Згідно ст.45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З питання перерахунку пенсії позивач звернулася до пенсійного органу 10 листопада 2015 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів уважає, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника за нормами ст.37 Закону України "Про державну службу" з 01 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу вимог ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно достатті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду.

Згідно статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З урахуванням наведеного постанова суду першої інстанції від 15 березня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" березня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_5 відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 01 листопада 2015 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Озерна,буд.24,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

4-третій особі: - ,