Справа № 279/3278/16-а
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 279/3278/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду в місті Коростені Житомирської області адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в особі РС УДМС України в Житомирській області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про примусове видворення з України.

У С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року Управління державної міграційної служби в Житомирській області звернулося до суду у адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд постановити рішення, яким видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.03.2016 року працівниками Коростенського РС УДМС України в Житомирській області виявлено громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України нелегально з 2006 року без документів на право проживання в Україні.

Особа громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 встановлена і підтверджується паспортом громадянина ОСОБА_2 05АВ11816, виданого 26.05.2006 року. Перевіркою правомірності перебування на території України ОСОБА_3 встановлено, що він перебуває на території України в порушення Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року .

Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України і ОСОБА_4 ОСОБА_2 про безвізові поїзди громадян від 31 березня 1999 року, між Україною та ОСОБА_2 встановлюється безвізовий порядок в'їзду з дотриманням правил перебування і реєстрації, чинних в цій державі, по документах, зазначених у Додатку до цієї Угоди.

Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги абзацу 2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, проживаючи в Україні понад 90 днів протягом 180 днів, що в свою чергу веде до грубого порушення п.3 ст.9 та п.15 ст.4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

За період перебування в України притягувався до адміністративної відповідальності: 26.03.2016 Коростенським ВП ГУ НП в Житомирській області за ч.1 ст.173-2 КУпАП, також 30.03.2011 був засуджений Коростенським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.

Також, відповідно до ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" завідувачем Коростенського РС УДМС України в Житомирській області ОСОБА_5 26.03.2016 затверджено рішення про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши письмово залишити територію України у термін до 23.04.2016 добровільно, однак відповідач у вказаний термін добровільно не виїхав за межі України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 повідомив про те, що послуг перекладача не потребує, заперечує проти позову, стверджує , що втратив надію на можливість законним шляхом отримати відповідні документи.

Вислухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши докази, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так згідно ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

За правилами ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральні органи виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної полтики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_2, що підтверджується копією паспорту громадянина ОСОБА_2 05АВ11816, виданого 26.05.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи громадянин ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності: 26.03.2016 Коростенським ВП ГУ НП в Житомирській області за ч.1 ст.173-2 КУпАП, також 30.03.2011 був засуджений Коростенським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.

26.03.2016 завідувачем Коростенського РС УДМС України в Житомирській області ОСОБА_5В прийнято рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 за межі України, зобов'язавши письмово залишити територію України у термін до 23.04.2016 року.

Проте, самостійно у чітко визначені терміни громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 територію України не покинув.

Крім того, судом встановлено, що законні підстави знаходження ОСОБА_3 на території України відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишити територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України.

Статтею 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, які суду, в ході судового розгляду справи, не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України " Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернені чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоровю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та унеможливлюють примусове видворення з межі України ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до роз"яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністативного суду від 25.06.2009 №1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 порушив вимоги законодавства України та відповідно до вимог ч.1 ст.30 цього Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обгрунтовані підстави вважати, що останній ухиляється від самостійного та добровільного залишення території України, а тому вимогу про його видворення суд вважає обгрунтованою.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст.7-14, 50. 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5, 256 КАС України, ст. ст. 4, 9 16, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Коростенського РС УДМС України в Житомирській області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України до країни громадянської належності.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.