Справа № 2-а-540/10/0408
Суддя: Міхеєва В. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-540/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" жовтня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Федчишиній В.М.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, інспектора батальйону ДПС відділу ДАІ м. Кривого Рогу старшини міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 03.08.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, у якому він просить скасувати оскаржувану постанову серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 25 липня 2010 року він був зупинений старшиною міліції ОСОБА_3, який продемонстрував йому швидкість на приладі „Іскра-1 83 км/год, яка, на думку позивача, явно не відповідала справжньому швидкісному режиму, з яким він рухався. На прохання позивача показати час вимірювання швидкості або інший доказ її належності його транспортному засобу, відповідач жодних доказів не надав, та склав постанову серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 р. та протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 044473 від 25.07.2010 р. У вказаній постанові зазначено, що позивач 25.07.2010 року о 15 год. 45 хв. рухався зі швидкістю 83 км/год, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 300 гривень. Позивач вважає, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідач порушив його право на захист, не розяснив йому права, не надав можливості ними скористатись, слухати заперечення позивача не став.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню як незаконна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Фактично, на думку позивача, йому

співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки показання швидкості. Прохання позивача показати час на приладі, який пройшов з моменту вимірювання швидкості було проігноровано. Отже, позивач вважає, що встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля, неможливо, адже за таких умов різниця навіть у кілька секунд може означати, що насправді виміряно швидкість автомобіля, який рухався поряд з ним чи навіть в кількох десятках метрах від його автомобіля. При цьому, позивач зазначає, що у момент, близький до вимірювання швидкості та зупинки, поряд із більшою швидкістю рухався інший автомобіль. Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додається тільки постанова по справі про адміністративне правопорушення. Отже позивач дійшов висновку, що вимірювач „Іскра-1 не мав функцій фото- і кінозйомки, відеозапису, тому з огляду на положення ст. 251 КУпАП, вимірювач „Іскра-1 не може бути визнаний доказом по справі.

Таким чином, як вважає позивач, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги ст. 251 КУпАП, а також порушено положення ст. 280 КУпАП, адже відповідачем достеменно не встановлено, чи був винен у правопорушенні саме позивач, враховуючи, що окрім показань вимірювача швидкості руху „Іскра-1 будь-яких інших доказів не наведено.

Позивач зазначає, що розміри похибок вимірювань співробітник ДАІ йому не повідомив, не надав відомостей про проходження вимірювачем швидкості державної повірки, що у відповідності вимог зазначеного закону, перешкоджає використанню результатів вимірювань. Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

Стаття 268 КУпАП вказує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, що, на думку позивача, було порушено при винесенні вказаної постанови.

За таких умов, як вважає позивач, така постанова не відповідає вимогам закону, матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого та отриманого законним шляхом доказу вчинення ним правопорушення. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання викликався, не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) проводить розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2010 року інспектором батальйону ДПС відділу ДАІ м. Кривого Рогу старшиною міліції ОСОБА_3

Олександровичем була винесена постанова серії АЕ № 333835 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень (а.с. 6).

Зазначена постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 044473 від 25.07.2010 року, складеного тією ж посадовою особою, з якого убачається, що позивач у своїх письмових поясненнях по суті порушення зазначив, що правила дорожнього руху не порушував (а.с. 5).

Розглядаючи зазначений спір, суд керується наступним.

Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, будь-які докази в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем не були надані після отримання ухвали суду про відкриття провадження, у звязку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Підтвердженням вчинення адміністративного проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення субєкта владних повноважень, повинно бути законним та обґрунтованим, і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, враховуючи, що позивач заперечував проти допущення ним порушень Правил дорожнього руху України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення. Позивач зазначений строк не пропустив.

Як убачається із постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 року, її копію позивач отримав у день винесення постанови,

З

тобто, 25.07.2010 року. Згідно дати на поштовому штемпелі - 03.08.2010 р., позивач звернувся із адміністративним позовом до суду у встановлений законом десятиденний строк.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вина позивача ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП України, не доведена і постанова від 25.07.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення за це правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. З, 8, 11, 69, 70, 71, 86, 99, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 247, 288, 289, 293 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, інспектора батальйону ДПС відділу ДАІ м. Кривого Рогу старшини міліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії посадової особи - інспектора батальйону ДПС відділу ДАІ м. Кривого Рогу старшини міліції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень відносно ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову серії АЕ № 333835 від 25.07.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03.11.2010 року.

Суддя: В. Ю. Міхеєва