Справа № 821/854/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/854/16
14 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю: представника позивача - Кравченка Д.В.,

представника відповідача - Мєзєнцевої Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" до Головного управління Держпраці у Херсонськай області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" (далі - позивач, ТОВ "Аутстаффер") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.06.2016 року № 21-01-235/146-28с.

Позов обґрунтований тим, що за результатами проведеної перевірки додержання позивачем законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідачем складено акт, в якому зафіксовано порушення ТОВ "Аутстаффер" вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці". На підставі вказаного акту відповідачем прийнято постанову від 07.06.2016 р. № 21-01-235/146-28с, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1450,00 грн. Вказану постанову ТОВ "Аутстаффер" вважає протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята ГУ Держпраці у Херсонській області на підставі. в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У період з 23.05.2016 року по 01.06.2016 року посадовою особою ГУ Держпраці у Херсонській області на підставі наказу від 17.05.2016 року № 172 та направлення про проведення перевірки від 18.05.2016 року № 246 проведено позапланову перевірку додержання ТОВ "Аутстаффер" законодавства про працю.

За результатами проведеної перевірки складений акт № 21-01-235/146, в якому зафіксоване порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", а саме: керівником підприємства ТОВ "Аутстаффер" не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи. Так, ОСОБА_3 який фактично працює на посаді керівника з 30.05.2013 року, не здійснює облік виконуваної ним роботи у табелі обліку робочого часу. Станом на 01.06.2016 року табелі обліку робочого часу на підприємстві відсутні. Керівник не забезпечив ведення бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, а саме: відомості нарахування заробітної плати та відомості виплати заробітної плати на ОСОБА_3 станом на 01.06.2016 року на підприємстві відсутні.

Вказаний акт перевірки підписаний представником позивача без зауважень.

07.06.2016 року в приміщенні Головного управління Держпраці у Херсонській області відбувся розгляд справи про накладення штрафу на ТОВ "Аутстаффер" за участі представника позивача, який надав копію заяви про призначення ОСОБА_3 директором ТОВ "Аутстаффер" на громадських засадах без нарахування заробітної плати, завірену представником Кравченко Д.В.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв постанову про накладення штрафу від 07.06.2016 року № 21-01-235/146-28с, якою, згідно абзацу 6 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, на ТОВ "Аутстаффер" накладено штраф у розмірі 1450,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку позиціям сторін, суд вважає за необхідне врахувати такі обставини та приписи законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 386/2011 (далі - Положення № 386) Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Процедура проведення відповідачем перевірок встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390 (далі - Порядок № 390).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки.

Як встановлено судом та підтверджується актом перевірки №21-01-235/146 під час позапланової перевірки ТОВ "Аутстаффер" встановлено факт порушення позивачем ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці". У табелі обліку використання робочого часу (типова форма № п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Таким чином, ведення табеля обліку використання робочого часу для підприємств є обов'язковим та не залежить від чисельності працівників.

10 травня 2013 року ОСОБА_3 подана на ім'я директора ТОВ "Аутстаффер" заява про його призначення директором ТОВ "Аутстаффер" на громадських засадах, без нарахування та виплат заробітної плати.

Відповідно до наказу "По особовому складу" від 30.05.2013 року № 1, ОСОБА_3 з 30.05.2016 року приступає до виконання обов'язків директора ТОВ "Аутстаффер" на підставі рішення засновника.

Відповідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік, середня кількість працівників -1, керівник і головний бухгалтер в одній особі - ОСОБА_3

Представник позивача наполягає на тому, що керівник ТОВ "Аутстаффер" ОСОБА_3, не є найманим працівником позивача, оскільки між ними не було оформлено трудового договору, а у заяві ОСОБА_3 просив призначити його директором на громадських засадах без нарахування та виплати заробітної плати.

Стосовно такого доводу представника позивача суд звертає увагу на наступні приписи законодавства.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом досліджений наказ № 1 від 30.05.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 на підставі рішення засновника приступив до виконання обов'язків директора ТОВ "Аутстаффер". Даний наказ не містить жодних посилань на виконання роботи на громадських засадах. Суд відмічає, що самого рішення засновника про призначення ОСОБА_3 директором підприємства не було надано ні до перевірки, ні на вимогу суду.

Крім цього ОСОБА_3 також виконував і обов'язки головного бухгалтера, що підтверджується копією фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Аутстаффер" за 2015 рік, у якому зазначено ОСОБА_3 головним бухгалтером підприємства.

Отже, ОСОБА_3 виконував обов'язки директора ТОВ "Аутстаффер" та зобов'язаний був вести облік робочого часу як власне директора, так і іншої посадової особи - головного бухгалтера, незважаючи на те, що він одночасно обіймав обидві посади.

Таким чином суд погоджується із відповідачем про допущення ТОВ "Аутстаффер" порушення ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці".

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 03.02.2016 року штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Таким чином, підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 07.06.2016 року № 21-01-235/146-28с про накладення штрафу у розмірі 1450,00 гривень відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ "Аутстаффер".

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 липня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 10.4.1