Справа № 357/3580/16-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3580/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, заступника начальника Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Зеленського Василя Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказувала, що 26.02.2016 року заступником начальника Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА №124367 за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого було занижено суму єдиного внеску, що підлягає сплаті в бюджет.

Посилаючись на невірність висновків податкових інспекторів, які відображені в акті Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16.02.2016 року 2/НОМЕР_1/26 про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність (приватного нотаріуса) ОСОБА_1, а також їх невідповідність вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.02.2016 року, що винесена заступником начальника Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

26.05.2016 року позивач в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог в якій додатково просила стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на її користь 551,20 грн. сплаченого нею судового збору.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В лютому 2016 року Білоцерківською ОДПІ Головного управління ДФС України у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність (приватного нотаріуса) ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року, про що складено акт від 16.02.2016 року № 111/17-2/НОМЕР_1/26.

В акті зазначено, зокрема, про порушення ОСОБА_1 п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування на загальну суму 192 526,60 грн., в т.ч. за 2012 рік - на суму 67 201,43 грн., за 2013 рік - на суму 70 049,54 грн., за 2014 рік - на суму 55 275,63 грн.

26.02.2016 року заступником начальника Білоцерківської ОДПІ Зеленським В.В. винесено постанову серії АА № 124367 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що вбачається з наявної в матеріалах справи копії постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частина 1 статті ст. 165-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону від 08.07.2010 року № 2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Положеннями ч. 3 ст. 7 вищевказаного Закону визначено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону).

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, що забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Таким чином, положеннями законодавства не вимагається від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу в розрізі місяців за податковий період - календарний рік, єдиною вимогою виступає відповідність річній податковій декларації.

Такий висновок відповідає правовій позиції Київського апеляційного адміністративного суду, яка міститься в ухвалі від 21.07.2015 року по справі № 826/5290/15.

Відповідно до податкових декларацій за 2012, 2013, 2014 роки приватного нотаріуса ОСОБА_1 сума чистого оподатковуваного доходу становить: за 2012 рік - 364 244,16 грн.; за 2013 рік 436 399,63 грн.; за 2014 рік - 193 400 грн., що підтверджується копіями вказаних декларацій.

З матеріалів справи вбачається, що обчислення єдиного соціального внеску проведено позивачем на підставі даних бухгалтерських та інших документів, а також податкових декларацій, у розмірах відповідно до вимог «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Враховуючи вищевикладене, підстави для донарахування суми єдиного соціального внеску відсутні, а податковим органом не враховано механізм формування приватними нотаріусами звітності з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, Податковим кодексом України передбачений виключний перелік податків та зборів, тому правове регулювання єдиного соціального внеску здійснюється виключно Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Вказана правова позиція викладена Київським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 29.01.2015 року у справі № 825/3909/14.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1 не надійшло.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність з боку позивача порушень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного внеску за період з 2012 по 2014 рік, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, тому постанова про застосування адміністративного стягнення від 26.02.2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно неї закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тобто 551,20 грн. сплаченого позивачем на користь держави судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69-72, 94, 158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 26.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Цуранов