Справа № 2-а-10320/11
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа № 2-а-10320/2011рік

21 грудня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді : Румянцевої Н.О.

при секретарі Ляшик С.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_7 і ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою про визнання незаконними та скасування п.п. 15.1, 15.2, 15.3, 15.4 п. 15 розділу ІІ рішення від 30.06.2006 № 2/27 та п. 9 розділу ІІ рішення від 19.12.2008 № 31/42, та розірванням договору оренди між Миколаївською міською радою та ОСОБА_4 від 27.08.2009року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що є власником нежитлових приміщень магазину по пр. Миру, 56б і прийняття таких рішень порушує її права як власника.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та додатково просила визнати незаконними та скасувати рішення п. 10 розділу ІІ рішення Миколаївської міської ради від 07.07.2011 № 7/23.

Ухвалою суду від 25 листопада 2011року провадження по справі, у частині позовних вимог щодо скасування рішень №2/27 від 30.06.2006року та №31/34 від 19.12.2008року, закрито.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали.

Представник відповідача позов не визнала.

Представник третьої особи вважав позов таким, що не підлягає задоволенню.

Третя особа ОСОБА_4 заперечував проти позову.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно договору купівлі-продажу частки нежитлових приміщень магазину від 03.03.2006р. ОСОБА_6 являється власником 11/100 часток нежитлових приміщень магазину № 4 загальною площею 99,2 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, пр.Миру, 56-б.

Для обслуговування приміщень магазину між ОСОБА_6 та Миколаївською міською радою укладено договір оренди землі від 06.08.2007р., який діє до 07.06.2012р.

07.07.2011 рішенням № 7/23 відповідач погодив ФОП ОСОБА_7 передачу в оренду земельну ділянку під обслуговування кіосків, при чому згода позивача, як власника нежитлових приміщень магазину, отримана не була.

Згідно з ст. 198 Земельного кодексу України при прийнятті рішення, щодо відведення земельної ділянки необхідне отримання погодження її меж з суміжними власниками та землекористувачами. Таким чином треті особи зобовязані були отримати погодження у ОСОБА_6 на відведення їм земельної ділянки, але таке погодження отримане не було.

Головним управлінням Держкомзему у Миколаївській області здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства з боку ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 За результатами цієї перевірки управлінням складено Акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2010р., протоколи про адміністративне правопорушення від 23.06.2010р.

Згідно висновку головного управління Держкомзему у Миколаївській області від 09.07.2010р. № 3-264-10/22-23 встановлено, що з боку ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 самовільно займають земельну ділянку по пр. Миру, 56 Б/2 загальною площею 11,2 кв.м (за рахунок земель міста 4,8 кв.м та за рахунок земельної ділянки ОСОБА_6 площею 6,4 кв.м).

Відповідно до ст. 1 закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Прокуратурою Ленінського району проводилась перевірка по даному факту. Згідно висновків цієї перевірки ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 займають земельну ділянку міста Миколаєва та земельну ділянку передану ОСОБА_6 в оренду.

Також цією перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 самовільно встановили кіоски.

Таким чином Миколаївська міська рада приймаючи рішення від 07.07.2011 № 7/23 відвела земельну ділянку ФОП ОСОБА_7 під обслуговування неоформлених, самовільно встановлених кіосків.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.03.2011 по справі № 15/108/10 та проведеною експертизою в рамках цієї справи встановлено, що відстань від належного ОСОБА_6 торгового будинку до кіосків ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 складає 0,85 м.

Відповідно до додатку 3.1. ДБН 360-92** «Протипожежні вимоги» вказані малі архітектурні форми мають знаходитись на відстані не менш, як 8метрів.

Згідно ескізного проекту запланованої забудови затвердженого 11.12.08 та генерального плану забудови цих земельних ділянок затвердженого 16.06.09 земельні ділянки, які на цей час знаходяться в користуванні ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_7 мають бути передані ОСОБА_6 для будівництва другої черги торгівельного будинку.

Також висновком управління містобудування та архітектури погоджено ОСОБА_6 відведення земельної ділянки орієнтовною площею 160 м2 для будівництва другої черги торгівельного будинку.

На даний час позивач позбавлена можливості реалізувати свої права щодо будівництва торгівельного будинку, оскільки відповідачем по справі незважаючи на чисельні порушення з боку третіх осіб норм діючого законодавства, було продовжено оренду земельної ділянки.

Таким чином, рішення що оскаржується безпосередньо зачіпляє інтереси позивача, як власника нежитлових приміщень та землекористувача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.10 розділу ІІ Рішення Миколаївської міської ради № 7/23 від 07.07.2011року «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Ленінському району м. Миколаєва», щодо продовження фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 на 3 роки термін оренди земельної ділянки загальною площею 18 кв.м. по вул. Космонавтів ріг проспекту ОСОБА_2.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду впродовж десяти днів з моменту її оголошення чи отримання її копії.

Суддя :