Справа № 182/452/16-а
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/452/16-а
Провадження № 2-а/0182/55/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії по зарахуванню до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі та по виплаті компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов"язання вчинити дії по зарахуванню до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі та по виплаті компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійною фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області з 27.02.2007 року. За період його перебування на обліку відповідачем неодноразово порушувалися його права і в частині призначення пенсії нібито по причині відсутності трудового стажу і в частині щодо зарахування до страхового стажу періоду його роботи в районах Крайньої Півночі. На неодноразові звернення до відповідача отримував відповіді, якими деякі його законні вимоги задовольнялися, а деякі взагалі відхилялися. Згідно останньої отриманої відповіді від відповідача від 01.12.2015 року № 4-І 79-1/10/10 „щодо обчислення стажу роботи на Крайній Півночі", його вимоги щодо перерахунку страхового стажу були частково задоволені, з дати призначення пенсії по теперішній час до стажу роботи зараховані в пільговому розмірі періоди роботи на Крайній півночі з 28.02.1974 року по 15.08.1975 року, з 10.11.1977 року по 10.11.1980 року, з 02.03.1981 року по 12.07.1982 року, з 18.08.1982 року по 27.01.1984 року, з 14.02.1984 року по 15.01.1985 року, з 15.02.1985 року по 23.02.1990 року та з 24.02.1990 року по 24.12.1990 року не зараховано в пільговому розмірі періоди роботи з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, так як в довідці № 3-к від 05.02.1981 року (згідно якої обчислено стаж роботи) відсутні дані про роботу за трудовим договором та відсутні дані про користування пільгами, як це передбачено законодавством. А також за періоди роботи з 27.07.1997 року по 28.12.1980 року в пільговому періоді зараховано тільки період роботи з 10.11.1977 року по 10.11.1980 року, так як в довідці від 01.11.2006 року № КГТО-313, вказано, що він 10.11.1977 року уклав трудовий договір № 368 терміном на три роки. Але він не погоджується з такими доводами відповідача та вважає їх незаконними, а періоди роботи з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та 11.11.1980 року по 28.12.1980 року такими, що підлягають зарахуванню з наступних підстав. Відповідно до пункту 5 розділу XV „Прикінцеві положення" Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на підставах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Згідно з пунктом

„д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР „Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10 лютого 1960 року працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, наддодатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності. Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР „Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 26 вересня 1967 року № 1908-УІІ, передбачено скоротити тривалість трудового договору, що| дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року „Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки. Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, і передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 року надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що документом, що підтверджують стаж роботи, є трудова книжка. В його трудовій книжці зазначений безперервний період роботи у Магаданському торгівельному порту саме з 27.07.1977 року по 28.12.1980 року. Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці мають бути періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Так, ним було надано відповідачу довідку № 3-к від 05.02.1982 року, в якій містяться необхідні відомості для призначення пенсії та врахування стажу в пільговому розмірі. Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону „Про недержавне пенсійне забезпечення", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. Статтею 5 Угоди „Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, яка Україною підписана, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав - учасниць угоди. Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян,

які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації „Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях" від 19 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу про обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод укладених між Україною та Росією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору. Так, відповідно до п.5 Указу Президії Верховної ради Союзу PCP від 10 лютого I960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі", слід врахувати кожний рік цього періоду як рік і шість місяців при розрахунку страхового стажу для виходу на пенсію. З наведеного вище вбачається, що відповідачем з підстав того, що позивачем не надано в підтвердження свого пільгового стажу строкових трудових договорів та довідки з кадрів про їх укладення, було помилково прийнято рішення про незарахування даного стажу до трудового. Записи трудової книжки, яка у відповідності до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" є єдиним документом, що підтверджує трудовий стаж особи, в законному порядку нечинними не визнавались, в судовому порядку не оскаржувались, а отже підстав вважати їх недійсними не вбачається. 3 метою захисту його прав, на підставі законодавства України та наданих підтверджуючих документів, вважає за необхідне захистити його права та зобов'язати відповідача врахувати періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та 11.11.1980 року по 28.12.1980 року. Крім того, частково задовольняючи його вимоги по зарахуванню трудового стажу в районах Крайньої Півночі, відповідач несвоєчасно сплатив йому законно належну суму заборгованості по пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року в розмірі 23 853,42 грн. Він повинен був отримувати пенсію з урахуванням не зарахованого трудового стажу в районах Крайньої Півночі, ще з 01.01.2009 року, але відповідачем порушувались його законні права та інтереси та не виплачувалася сума пенсії в належному розмірі. Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що „завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень". Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до п.2 Положення „Про Пенсійний фонд України", Пенсійний фонд України в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та цим Положенням. Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-1 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за і час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані ЗУ „Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року та „Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого N 159. Відповідно до ст.1 ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку

порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно п.1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, його дія поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Наведене підтверджується також правовими позиціями, викладеними у Постановах Верховного Суду України № 21-518а 14 від 18.11.2014 року, № 6-131 цс 12 від 07.11.2012 року. №6-58цс 11 від 19.12.2011 року. В його випадку відповідач не виплачував належні йому пенсійні виплати аж з 01.01.2009 року. В зв'язку з цим доходить висновку, що під час перерахунку та виплат недоплаченої йому пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року відповідач мав застосовувати вимоги ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат", вказана бездіяльність відповідача щодо недотримання вимог, яка призвела до порушенням вказаного вище Закону, на його думку, є неправомірною. Таким чином, вважає, що відповідач зобов'язаний провести розрахунок і виплатити йому компенсацію втрати частини доходів за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року в зв"язку з порушенням строків виплати частини пенсії в сумі 23 853,42 грн., нарахованої за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року, та, відповідно до ст.267 КАС України, у випадку задоволення позовних вимог, зобов'язаний подати у місячний строк, після набрання постанови законної сили, звіт про виконання судового рішення. За таких підстав звернувся до суду і просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо не включення до його страхового стажу часу роботи в районах Крайньої Півночі періоду з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та з 11.11.1980 року по 28.12.1980 року. Зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії з 27.02.2007 року з урахуванням періодів роботи в районах крайньої Півночі з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року. з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та 11.11.1980 року по 28.12.1980 року. Зобов'язати відповідача обчислити та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року в зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії в сумі 23 853,42 грн., нарахованої за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року, відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Стягнути з відповідача на його користь 551,20 грн. судового збору та зобов"язати відповідача подати у місячний строк, після набрання Постановою законної сили, звіт про її виконання.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі іпросив задовольнити позов. Суду пояснив, що, коли йому нараховували пенсію, все було нормально. А зараз нарахували пенсію неправильно. В 2007 році в ПФУ йому сказали, що вже в березні він буде отримувати пенсію. А замість пенсії йому прийшов лист, в якому було вказано, що не вистачає довідок. Він вимушений був їздити за довідками. Все привіз, відніс в ПФУ. Дівчина в ПФУ сказала, що все добре і він буде отримувати чисто „північну пенсію". 25.12.2009 року йому зробили та надіслали перерахунок пенсії, яким зняли частину пенсії. Він в січні 2010 року пішов в ПФУ, але нічого не добився. В липні 2015 року йому зателефонувала якась жінка і, сказавши, що в нього з пенсії зняли 5 років, поклала слухавку. Він знову поїхав в ПФУ, його направили до завідувачки відділом. Вона на нього накричала, звинуватила в чомусь. Він так нічого й не зрозумів і знову пішов додому. Вдома він написав листи в Дніпропетровськ та Київ. З Києва йому через якийсь час надійшла компенсація в розмірі 23 853, 42 грн. В ПФУ м.Нікополя йому перекрутили всю пенсію. А йому треба, щоб пенсію виплачували за 5 років, які він сам визначив.

Представник позивача позовні вимоги свого довірителя також підтримав і просив позов задовольнити, посилаючись на те, що в позові докладно викладені всі підстави для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 05.07.2016 року, позовні вимоги не визнала і суду надала пояснення, згідно письмових заперечень, в яких посилалась на те, що за правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від липня 2003 року 1058-IV „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір. Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності. Таким чином, зарахувати в пільговому розмірі період роботи на Крайній Півночі з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року неможливо, так як в довідці № 3-к від 05.02.1981 року (згідно якої обчислено стаж роботи) відсутні дані про роботу за трудовим договором та відсутні дані про користування пільгами, як це, передбачено вищезазначеним законом. Також період роботи на Крайній Півночі з 27.07.1977 року по 28.12.1980 року в пільговому розмірі зараховано тільки період з 10.11.1977 року по 10.11.1980 року, так як в довідці від 01.11.2006 року ЖСПО-313, вказано, що ОСОБА_1 10.11.1977 року уклав трудовий договір № 368 терміном на три

роки. Що стосується посилання позивача на Тимчасову Угоду між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, то вона стосується призначення пенсії пенсіонерам, стаж роботи в районах Крайньої Півночі яких перевищує 15 та 20 календарних років. Ця Угода ніякого відношення, щодо призначення пенсії ОСОБА_1 не стосується. Щодо вимог адміністративного позову про перерахунок та виплату пенсії з 27.02.2007 року, то слід зазначити, що, згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду не зазначив, клопотання про поновлення строку до суду не подавав. Щодо позовних вимог про виплату компенсації, то частиною другою ст.46 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Доплата до пенсії ОСОБА_1 нарахована за період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року в розмірі 23 853,42грн., була нарахована у вересні 2015 року і в тому ж місяці і виплачена. Отже ніякої затримки щодо виплати даної суми ОСОБА_1 не було, а тому і вимога компенсації за втрату частини доходів є незаконною та такою що не відповідає чинному законодавству. Відтак Нікопольське об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області діяло у спосіб та у порядок, визначеному чинним законодавством, не порушуючи при цьому права позивача, а отже позовні вимоги є не обгрунтованими. Зважаючи на вищезазначене, просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову. В судове засідання, яке відбулось 06.07.2016 року представник відповідача не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, просить в позові відмовити в повному обсязі.

Вислухавши позивача, представників сторін, вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази та розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення

(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті 27.12.2005 року № 1566/11846 вказані документи, які додаються до заяви про призначення пенсії.

В тому числі, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (із змінами та доповненнями згідно Постанови КМУ від 05.07.06 року за № 920).

Згідно з цим Порядком, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області з 27.02.2007 року (а.с.18). За період перебування позивача на обліку відповідачем неодноразово перераховувалась його пенсія. Згідно останньої отриманої відповіді від відповідача на звернення позивача стосовно пенсії від 01.12.2015 року № 4-І 79-1/10/10 „щодо обчислення стажу роботи на Крайній Півночі", вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку страхового стажу були частково задоволені, з дати призначення пенсії по теперішній час до стажу роботи зараховані в пільговому розмірі періоди роботи на Крайній півночі з 28.02.1974 року по 15.08.1975 року, з 10.11.1977 року по 10.11.1980 року, з 02.03.1981 року по 12.07.1982 року, з 18.08.1982 року по 27.01.1984 року, з 14.02.1984 року по 15.01.1985 року, з 15.02.1985 року по 23.02.1990 року та з 24.02.1990 року по 24.12.1990 року. Однак, не зараховано в пільговому розмірі періоди роботи з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, так як в довідці № 3-к від 05.02.1981 року (згідно якої обчислено стаж роботи) відсутні дані про роботу за трудовим договором та відсутні дані про користування пільгами. А також за періоди роботи з 27.07.1997 року по 28.12.1980 року в пільговому періоді зараховано тільки період роботи з 10.11.1977 року по 10.11.1980 року, так як в довідці від 01.11.2006 року № КГТО-313, вказано, що позивач 10.11.1977 року уклав трудовий договір № 368 терміном на три роки (а.с.12).

Однак, відповідно до пункту 5 розділу XV „Прикінцеві положення" Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на підставах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Згідно з пунктом „д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР „Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960 року працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, наддодатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР „Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 26 вересня 1967 року № 1908-УІІ, передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року „Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Згідно з ч.2 п.2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, і передбачені ст.5 Указу від 10 лютого 1960 року та ст.3 Указу від 26 вересня 1967 року надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що документом, що підтверджують стаж роботи, є трудова книжка.

В трудовій книжці позивача ОСОБА_1 зазначений безперервний період роботи у Магаданському торгівельному порту з 27.07.1977 року по 28.12.1980 року (а.с.7-11).

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці мають бути періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачем ОСОБА_1 було надано відповідачу довідку № 3-к від 05.02.1982 року, в якій містяться необхідні відомості, для призначення пенсії та врахування стажу в пільговому розмірі.

Отже, вивчивши обставини справи, суд доходить висновку про необхідність

задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до страхового стажу позивача часу роботи в районах крайньої Півночі періоду з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року, та з 11.11.1980 року по 28.12.1980 року і зобов"язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 27.02.2007 року з урахуванням періодів роботи в районах крайньої Півночі з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та з 11.11.1980 року по 28.12.1980 року.

Що стосується стягнення компенсації з відповідача в зв"язку з порушенням строків виплати частини пенсії, суд не вбачає підстав для задоволення даних позовних вимог. Як не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог в частині зобов"язання відповідача подати у місячний строк після набрання постановою законної сили звіт про її виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, 11, 71, 159-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного

фонду України Дніпропетровської області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 часу роботи в районах крайньої Півночі періоду з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року, та з 11.11.1980 року по 28.12.1980 року

Зобов'язати Нікопольське об"єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 27.02.2007 року, з урахуванням періодів роботи в районах крайньої Півночі з 22.08.1975 року по 09.08.1976 року, з 27.07.1977 року по 09.11.1977 року та 11.11.1980 року по 28.12.1980 року.

Стягнути з Нікопольського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення або отримання копії постанови.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал