Справа № 22-а/0690/6523/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6523/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І. А.

. суддів: Микитюк О.Ю., Трояновської Г.С.

з участю секретаря: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, в якому просила стягнути з відповідача недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи" на свою користь та на користь її неповнолітніх дітей, а також кошти, виплата яких передбачена ст.39 Закону.

Постановою Олевського районного суду від 09 червня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з УПСЗН Олевської райдержадміністрації на користь позивача та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2009року по 01.01.2010 року в сумі 6888,60 грн.; доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 зазначеного Закону за цей же період в сумі 7231,700 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на те, що статтею 63 Закону України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач мас статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-І категорії, яка постійно проживає та працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю .

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернулась до суду з даним позовом 10.02.2009 року, клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла. Відповідач під час розгляду справи просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, становив 1 рік.

За змістом ст.100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Також, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцією виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.сг. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09 червня 2010 року.

Ухвалити нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про стягнення коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2007 року по 09.02.2009 року.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області в частині виплати в меншому ніж передбачено ст.ст. 37,39 Закону розмірі коштів за період з 10.02.2009 року по 31.12.2009 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області здійснити нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 10.02.2009 року по 31.12.2009 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області здійснити ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, відповідно до вимог ст.39 Закону за період з 10.02.2009року по 31.12.2009 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

Постанова набирає, законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: