Справа № 819/530/16
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/530/16

23 травня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецької С.Є.

за участю представників: позивача - Рижака Р. Г., відповідача - Сухої І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" до Лановецького об'єднаного управління Пенсійого фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" (далі - ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Лановецьке ОУПФУ Тернопільської області, відповідач) про визнання протиправними дії щодо щомісячного нарахування зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах після ІНФОРМАЦІЯ_8 громадянці ОСОБА_3, після ІНФОРМАЦІЯ_9 громадянці ОСОБА_4, після ІНФОРМАЦІЯ_10 громадянці ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є одними з колишніх працівників ПАТ «Підволочнська фабрика пластмасових виробів» і були залучені до робіт із шкідливими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Зазначені особи досягли віку 50 років і мали необхідний трудовий стаж, а тому, відповідно до ст.12,13 Закону «Про пенсійне забезпечення» вийшли на пенсію на пільгових умовах (раніше загального пенсійного віку що був встановлений на той час).

ПАТ «Підволочнська фабрика пластмасових виробів» зобов'язувався відшкодовувати витрати УПФУ на виплату та доставку пільгових пенсій по зазначеним особам з моменту виходу на пенсію до досягнення ними загального пенсійного віку 55 років.

Позивач зазначає, що згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень-квітень 2016р. зазначено дати призначення пільгової пенсії та дати досягнення пенсійного віку, вказуються по:

ОСОБА_3 з 03.01.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_5;

ОСОБА_4 23.06.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_6;

ОСОБА_5 з 30.05.2012р. по ІНФОРМАЦІЯ_7

А згідно розрахунку за листопад 2013 року, дати досягнення пенсійного віку були меншими, а саме по особам:

ОСОБА_3 з 03.01.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_8;

ОСОБА_4 23.06.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_5 з 30.05.2012р. по ІНФОРМАЦІЯ_10

Позивач зазначає, що після внесення змін до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо зміни пенсійного віку, є неузгодженістю її змісту зі статтями 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тому числі період пільгового зниження пенсійного віку для відповідної категорії осіб міг складати більш як 5 років.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав заперечення в якому вказав, що позивач зобов'язаний відшкодовувати пенсійному фонду витрати по виплаті та доставці пільгових пенсій по вищевказаним громадянам: ОСОБА_3 з 03.01.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_4 з 23.06.2010р. по 12.07.2021р.; ОСОБА_5 з 30.05.2012р. по ІНФОРМАЦІЯ_7 - до досягнення віку для отримання пенсії за віком.

Представник відповідача вважає, що позивач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, а не до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону Україну «Про пенсійне забезпечення».

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" зареєстроване як юридична особа, відповідач перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем проведено та направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за березень та квітень 2016р. по пенсіонерах серед яких зокрема:

- ОСОБА_3 з 03.01.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_5;

- ОСОБА_4 23.06.2010р. по ІНФОРМАЦІЯ_6;

- ОСОБА_5 з 30.05.2012р. по ІНФОРМАЦІЯ_7

Дані розрахунки, серед іншого, містять повні відомості про осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах, дату призначення пенсії та дату досягнення пенсійного віку, відповідний стаж роботи на даному підприємстві, що враховано при обчисленні плати, а також частку плати до Пенсійного фонду підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивач дії органів Пенсійного фонду України в частині включення до таких розрахунків пенсій, призначених пенсіонерам після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", вважає протиправними.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Пунктами "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (з наступними змінами та доповненнями) визначено підстави та категорії працівників, які мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Отже, відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язаний в порядку та розмірах, визначених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону (в редакції, яка діяла до 27.04.2013 року включно), для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Тобто, платники, які у 2014 році перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку, з 01.01.2015 р. зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду суми понесених втрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років; жінки - після досягнення 55 років.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" №184-VІІ від 04.04.2013 року (який набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці четвертому пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" слова і цифри "статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" замінено словами і цифрами "статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 28.04.2013 року відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 року, чинного з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, об'єктом оподаткування якого є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Враховуючи наведене, Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" є спеціальним законом, який регулює порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому починаючи з 28.04.2013 року підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, до набуття відповідними особами права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, враховуючи положення частини першої статті 58 Конституції України, на думку суду, підприємства не повинні відшкодовувати кошти на виплату і доставку пільгових пенсій, якщо жінки до 27.04.2013 року (включно) досягли віку, встановленого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто 55 років.

Як вбачається з матеріалів справи таких працівників у ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" немає. По вищезазначени громаданям, що працювали у позивача, суд зазначає наступне:

- право на пенсію за віком громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 має у віці 57 років 6 місяців, тому позивач зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до ІНФОРМАЦІЯ_5

- право на пенсію за віком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 має у віці 58 років, тому позивач зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до ІНФОРМАЦІЯ_6;

- право на пенсію за віком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 має у віці 59 років, тому позивач зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до ІНФОРМАЦІЯ_7

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що розмір відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (пенсій, призначених особам, які були зайняті на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України) складає 100% фактичних видатків Пенсійного фонду на виплату та доставку таких пенсій.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений розділом 6 даної Інструкції. Так, відповідно до пункту 6.4 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин). Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції). Таким чином, обов'язок підприємства щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначається законом, а розмір у відповідних розрахунках.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведенні положення чинного законодавства, слід прийти до висновку, що управлінням Пенсійного фонду правомірно визначались суми для відшкодування ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерах, що підтверджено належними та допустимими доказами, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанова складена 24.05.2016р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.