Справа № 826/16376/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 липня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Межевич М.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року залишено без руху у зв'язку з у зв'язку з несплатою судового збору у повному обсязі, відсутністю зазначення того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, нечітким формулюванням вимог апеляційної скарги та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

Вказану ухвалу отримано апелянтом 21.06.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а отже останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги є 01.07.2016.

01.07.2016 позивач направила до Окружного адміністративного суду м. Києва уточнену апеляційну скаргу, яку 11.07.2016 судом першої інстанції скеровано за належністю до Київського апеляційного адміністративного суду та отримано останнім 12.07.2016.

Дослідивши вказані додатково подані матеріали, апеляційний суд, однак, констатує, що недоліки апеляційної скарги у повній мірі усунуто так і не було.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначив, що припиняти здійснення операцій банком є правом Уповноваженої особи Фонду, а тому, вирішуючи спір по суті суд не досліджував правомірність тимчасового зупинення виплат грошових коштів позивачу.

Поряд із цим, ні в апеляційній скарзі, ні в уточненнях до неї, позивач не зазначає у чому саме полягає неправильність такого висновку суду чи помилковість застосування судом п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з огляду на що недоліки апеляційної скарги в частині необхідності її обґрунтування усунуто не було.

Крім того ні з апеляційної скарги, ні з уточнень до неї неможливо встановити що саме просить позивач апеляційний суд за наслідками скасування постанови суду першої інстанції: прийняти нову постанову, залишити позов без розгляду або закрити провадження у справі.

Поряд із цим, в уточненій апеляційній скарзі, позивач просить апеляційний суд задовольнити одну із заявлених позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд вважає недоліки апеляційної скарги в частині уточнення її вимог усунутими лише частково.

Також, в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року наголошувалося на необхідності сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 170,48 грн, виходячи із заявлених двох позовних вимог немайнового характеру одної вимоги майнового характеру про повернення 72 270 грн. Однак, у строк, встановлений судом, оригіналу відповідного платіжного документа до апеляційного суду надано не було.

Варто також звернути увагу на те, що пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначаючи, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, не ставить у залежність ставку збору від оскарження рішення суду першої інстанції лише в частині або ж від того, що апелянт за результатами апеляційного провадження просить задовольнити не всі позовні вимоги. Наведена норма передбачає, що у будь-якому випадку судовий збір за подання апеляційної скарги розраховується зі ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в цілому, тобто за всі її вимоги (майнові та немайнові).

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності у апелянта пільг зі сплати судового збору.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 108, ч. 3 ст. 189 КАС необхідно повернути, оскільки апелянтом не було усунуто її недоліків.

Керуючись ст. 108, 189, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Суддя Межевич М.В.