Справа № 802/539/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/539/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

05 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи фонду на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи фонду на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи фонду на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.11.2011 р. між ПАТ " Дельта Банк" та ОСОБА_3 укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням дебетної платіжної картки №005-01501-111111, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 в гривнях та забезпечує приймання та зарахування на рахунок грошових коштів, проведення розрахунків за операціями, а Клієнт зобов'язується оплатити послуги Банка, в розмірі, визначеному Тарифами та Правилами.

Відповідно до пункту 1.3вказаного договору Банк забезпечує приймання та зарахування на рахунок грошових коштів.

Згідно виписки за договором №005-01501-111111 за період з 28.05.2015р. по 10.05.2016р. на рахунок НОМЕР_1 відкритий в ПАТ " Дельта Банк" на ім'я ОСОБА_3 , зараховано кошти в сумі 37082,34 грн.

Крім того, згідно виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 відкритого в ПАТ " Дельта Банк" на ім'я ОСОБА_3 за період з 27.05.2015р. по 10.05.2016р. на даний рахунок зараховано кошти в сумі 7948,82 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" №150 від 02.03.2015 р., ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. включно.

Відповідно до пунктів 1, 2 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" №181 від 02.10.2015 р., розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. та призначено уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. на два роки з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 року включно.

08.10.2015р. інформація про запровадження процедури ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» офіційно опублікована в засобах масової інформації, зокрема в газеті «Голос Україна».

26.01.2016р. ОСОБА_3 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. із письмовою заявою щодо включення її до реєстру кредиторів для отримання 45031,16 грн. у відповідності до договору на відкриття поточного рахунку з використанням картки та обслуговуванням дебетної платіжної картки №005-01501-111111 від 11.11.2011р.

04.02.2016 р. позивача листом № 05-3233797 повідомлено про те, що протягом 30 днів з моменту опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та, відповідно, ліквідацію Банку кредитори мають право заявити свої вимоги, в разі пропущення строку такі вимоги вважаються погашеними та до реєстру не включаються. Так як ОСОБА_3 заявила вимоги із пропущенням даного строку, відсутні правові підстави для задоволення та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку її вимог.

Не погоджуючись з позицією відповідача щодо не включення до реєстру вимог кредиторів, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про відмову в поновленні терміну, суд виходить з наступного .

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 4452-VI, фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон № 4452-VI гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому числі внесеного за договором банківського рахунку, відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону № 4452-VI.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Крім того, у переліку вкладників зазначається сума відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону № 4452-VI, протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина третя статті 28 Закону № 4452-VI визначає, що Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до частин першої - другої статті 45 Закону № 4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

В свою чергу , із положень частини третьої статті 45 Закону № 4452-VI випливає, що відомості про ліквідацію банку повинні містити:

1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується;

2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку;

4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч.5 ст. 45 Закону № 4452-VI ).

Частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Підсумовуючи вищезазначені норми чинного законодавства, слід зазначити, що законодавчо визначено чіткий порядок заявлення кредиторами своїх вимог до Фонду та правові підстави приймання таких вимог Фондом.

Як зазначалось вище, 08.10.2015р. в засобах масової інформації, зокрема в газеті «Голос Україна» офіційно опубліковано про запровадження процедури ліквідації в ПАТ «Дельта Банк», отже вимоги кредиторів приймались до 09.11.2015р.

Як видно із матеріалів справи та не заперечується позивачем заява про включення до реєстру вимог кредиторів подана чоловіком ОСОБА_3 до уповноваженої особи Кадирова В.В. лише 26.01.2016р., тобто із пропуском строку встановленого Законом № 4452-VI.

Разом з тим, позивач у своїй заяві зазначає про неможливість вчасно подати відповідну заяву через те, що в період з 02.03.2015р. по 15.03.2016р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Університетській клініці м.Вюрцбург (Німечинна), діагноз "Гострий міелоїдний лейкоз" що підтверджується копією довідки (а.с. 12), а її чоловік повернувся на територію України лише в січні 2016р., оскільки доглядав за нею.

Однак, Закон № 4452-VI не містить застережень щодо можливості поновлення пропущеного строку та/або визнання причин строку поважними та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

За таких обставин, суд доходить висновку , що відповідач відмовляючи в поновленні строку на звернення з кредиторськими вимогами діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в досліджуваній частині задоволенню не підлягають.

Визначаюсь щодо позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_3 до реєстру кредиторів Банку, суд виходить з наступного .

Відповідно до частини першої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В свою чергу згідно частини другої цієї ж статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 p., було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Окрім цього, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", від 23 вересня 1982 р., серія А, №52, зазначено, що у випадку позбавлення власності, встановленні обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановленням контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Суд звертає увагу, що вклади позивача у ПАТ «Дельта Банк» є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно положень статті 8 Конституції України та статті 9 КАС України є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження в часі щодо звернення власника за отриманням відповідної компенсації втраченого майна.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (GC), п.78 наголошено на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар".

Відтак, приймаючи до уваги практику Єропейського суду з прав людини, суд вирішуючи даний спір враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

А тому, підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що подання позивачем заяви з пропуском строку встановленого Законом № 4452-VI із урахуванням її хвороби та відсутності на території України у період з дня відліку вказаного строку не є підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_3 до реєстрів кредиторів банку.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі уповноваженої особи фонду на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.