Справа № 818/119/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Справа № 818/119/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІМЕЛЬ ЛТД" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016р. по справі № 818/119/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІМЕЛЬ ЛТД"

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України , Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області

про скасування постанови, наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Гімель ЛТД (далі по тексту позивач, ТОВ Гімель ЛТД) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач-1, ДАБІ України), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області (далі відповідач-2, УДАБІ у Сумській області) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 21-26,87), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Сумській області № 13 від 03.12.2015 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № СМ 15 від 01.09.2014;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № 596 від 25.11.2015;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 20 січня 2016 року № 4.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 по справі № 818/119/16 в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Гімель ЛТД до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про скасування припису №596 від 25.11.2015 р., рішення №13-Р від 03.12.2015 р., постанови №4 від 20.01.2016 р. відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 по справі № 818/119/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ТОВ Гімель ЛТД було проведено реконструкцію приміщення, розташованого за адресою: вул. Харківська, буд. 9, м. Суми, що належить позивачу на праві власності. Реконструкція здійснювалося на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.09.2014 № СМ 15. Зазначає, що при проведенні позапланової перевірки, згідно з направленням № 596 від 20.11.2015 про проведення з 23.11.2015 по 27.11.2015 (включно) позапланової перевірки, позивач не був присутній, а твердження відповідача-2 про таку присутність є недостовірною інформацією. А також зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що «склад № 99» («прибудова а2») є тимчасовою спорудою є помилковим, оскільки відповідно до технічного паспорту, виданого КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2005 прибудова «а2» має фундамент «Металокаркас», таким чином вважає, що вказане приміщення є нерухомим майном. Стверджує, що після здійснення будівництва зовнішні геометричні розміри фундаменту не змінились, а зменшилась внутрішня площа приміщення. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а його позовні вимоги - задоволенню.

Відповідач-2, у надісланому запереченні на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 по справі № 818/119/16 залишити без змін. Стверджує, що підстави, на які посилається позивач, не спростовують обставини, які були виявлені під час проведення перевірки. Зазначає, що позивачем було збудовано капітальну споруду на прибудинковій території житлового будинку, при цьому дозвільні документи на таке будівництво у позивача були відсутні, відсутні правовстановлюючі документи, які б надавали право користування спірною земельною ділянкою. Вказує, що позивачем придбано нежитлове приміщення з прибудовами на першому поверсі житлового будинку, при цьому спірна прибудова на час придбання приміщення не була капітальною спорудою, складалася із металоконструкцій, не мала фундаменту та розміщувалася на прибудинковій території житлового будинку. Зазначає, що після подання ТОВ Гімель ЛТД декларації про початок проведення реконструкції нежитлового приміщення державним інспектором в зв'язку із поданою скаргою була проведена перевірка та виявлено факт будівництва капітальної споруди, а саме зміна зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані, облаштовано стрічковий фундамент із використанням бетону, наявність стін із силікатного блоку та покрівлі. Стосовно посилання на те, що спірне приміщення було придбано на аукціоні зазначає, що відповідно до технічного паспорту на спірній земельній ділянці знаходилася тимчасова споруда із металопрофілю, яка не мала фундаменту. Після подання декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції магазину з влаштуванням окремих входів, ТОВ Гімель ЛТД проведено капітальне будівництво, яке позивачем помилково зазначається як реконструкція. Вказує, що даний обєкт є самочинним будівництвом з наведенням недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.09.2014 № СМ 15. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ДАБІ України 16.11.2015 за №40-4370-К отримано звернення гр. ОСОБА_2 на урядову лінію, в якому заявник просив провести перевірку законності проведення прибудови обєкту, що знаходиться на першому поверсі житлового будинку на земельній ділянці (вул. Харківська, буд. 9, м. Суми) та зазначив, що прибудова здійснюється на теплотрасі будинку.

УДАБІ у Сумській області видано направлення №596 від 20.11.2015 про проведення з 23.11.2015 по 27.11.2015 (включно) позапланової перевірки, яке було отримано директором ТОВ Гімель ЛТД 23.11.2015, що підтверджується підписом на направленні (а.с.33).

Державним інспектором складено акт №596 від 25.11.2015р. перевірки ТОВ Гімель ЛТД дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.34).

З акту перевірки вбачається, що реконструкція здійснюється із зміною зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані. Фактично ТОВ Гімель ЛТД виконано будівельні роботи з облаштування стрічкового фундаменту з використанням бетону біля приміщення магазину з дворової частини житлового будинку по вул..Харківська,9 м. Суми, виконано будівельні роботи з облаштування стін шляхом кладки силікатного блоку та покрівлі, орієнтовно розміром 5,8х4,8м.2, загальна площа прибудова 27,1м.2.

Згідно висновків акту перевірки встановлено, що відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.09.2014 №СМ 15, замовником виконання робіт із реконструкції магазину з влаштуванням окремого входу по вул. Харківська, буд. 9, м. Суми є ТОВ Гімель ЛТД, при цьому містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавалися, документів, що посвідчують право власності або оренди на земельну ділянку у декларації не зазначено.

Враховуючи те, що реконструкція (будівництво добудови) виконувалося на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети та є прибудинковою територією житлового будинку, відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, відповідач-2 прийшов до висновку, що ТОВ Гімель ЛТД було порушено ч.4 ст.26 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, відомості, наведені у декларації про початок виконання будівельних робіт не відповідають вимогам містобудівного законодавства, чим порушено ч.8 ст.36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

За результатами проведеної перевірки винесено припис №596 від 25.11.2015 про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.31), прийнято рішення №13-Р від 03.12.2015. Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.84), а також постанову № 4 від 20.01.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.49).

Не погоджуючись з діями посадових осіб УДАБІ у Сумській області щодо винесення наказу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Сумській області № 13 від 03.12.2015 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № СМ 15 від 01.09.2014; припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № 596 від 25.11.2015; постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 20 січня 2016 року № 4, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування останніх.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того що, оскільки матеріалами справи підтверджується, що під спірною прибудовою, яку було придбано позивачем у ТОВ Союз-3, взагалі відсутній фундамент, спірна прибудова є тимчасовою спорудою, яка складалася із металокаркасу та металочерепиці та оскільки після здійснення будівництва змінилися зовнішні геометричні розміри фундаменту, а також зявилися елементи несучих конструкцій, відповідачем-2 правомірно винесено припис №596 від 25.11.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо отримання позивачем містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, отримання документу що надає право на користування чи власність під спірною прибудовою. А також суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки позивачем наведено недостовірні дані у декларації в частині неотримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та відсутній документ на забудову земельної ділянки, відповідачем-2 правомірно прийнято рішення №13-Р від 03.12.2015 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та прийнято постанову №4 від 20.01.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у відповідності до Указу Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Відповідно до ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 4 вказаного Закону передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, крім іншого, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Аналізуючи висновки контролюючого суб'єкта щодо встановленого в ході перевірки порушення позивачем законодавства у сфері містобудування, колегія суддів зважає на таке.

Зі змісту ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» випливає, що право замовника на виконання будівельних робіт на об'єкті ІІІ категорії складності виникає після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Порядок виконання будівельних робіт затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Положеннями пункту 2 цього Порядку передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, та реєстрації відповідною Інспекцією декларації (щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорії складності).

Відповідно до частини восьмої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 9 Порядку виконання будівельних робіт, замовник відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Судовим розглядом встановлено, що внаслідок позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, органом державного архітектурно-будівельного контролю було встановлено обставини, які, на його переконання, свідчать про недостовірність наведених позивачем у цій декларації даних в частині неотримання містобудівних умов та обмежень та відсутність документів на забудову земельної ділянки (договір оренди або державний акт).

За визначенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 цього Закону, містобудівні умови та обмеження є однією із основних складових вихідних даних, і відповідно до статті 31 цього Закону повинні враховуватись при розробленні проектної документації на будівництво.

Як вбачається із матеріалів справи, у вказаній декларації позивачем зазначено, що до об'єкта будівництва не вимагаються містобудівні умови та обмеження. При цьому, позивач послався на пункт 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №109 від 07.07.2011.

Згідно зазначеного пункту, містобудівні умови та обмеження не надаються на реконструкцію житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Як вбачається із робочого проекту «Реконструкція магазину з влаштуванням окремих входів по вул. Харківська, 9 в м. Суми, розробленого на замовлення позивача архітектором ОСОБА_3, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, реконструкція магазину з влаштуванням окремих входів включає в себе виконання робіт в межах існуючих конструкцій, без зміни будівельного обсягу заміну матеріалу стін частини приміщень.(а.с.68)

Тобто, на даний час, виконання будівельних робіт, декларацію про початок яких позивачем подано в установленому порядку до органу державного архітектурно-будівельного контролю у вересні 2014 року, заплановане в межах існуючих конструкцій, без влаштування прибудови, адже така прибудова була влаштована значно раніше, про що було відомо уповноваженому органу.

Щодо посилань контролюючого органу про відсутність документів на забудову земельної ділянки (договір оренди або державний акт), колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.2 ДБН А.2.2-3:2014 Склад та зміст проектної документації визначено, що до будівництва належать наступні види робіт: нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення обєктів будівництва. Пунктом 3.21 визначено, що реконструкція перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації обєкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до ч. 4 ст.34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Пунктом 2 Порядку № 466, визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію. Пунком 7 Порядку передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що діючим законодавством передбачено право здійснення реконструкції об'єктів будівництва за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою за умови залишення без змін елементів несучих і огорожувальних конструкцій та зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що під спірною прибудовою приміщення, яке було придбано позивачем у ТОВ Союз-3, згідно технічного паспорту, виданого КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 29.11.2005, прибудова а2 має фундамент Металокаркас, стіни Металочерепиця, спірне приміщення є прибудовою, яка належить позивачу на праві власності.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що після здійснення будівництва змінилися зовнішні геометричні розміри фундаменту у плані, згідно даних технічного паспорту, виданого КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2015., спірне приміщення мало площу 27,1м2, а вже станом на 18.12.2015 площа прибудови складає 22.3м2 (а.с.108), з'явилися елементи несучих конструкцій. Проте, як вбачається з матеріалів справи, зменшилася внутрішня площа приміщення, що є доказом виконання реконструкції в існуючих межах.

Крім того, як вбачається з робочого проекту, в розділі «Конструктивні рішення» зазначено про те, що проектом передбачається заміна матеріалу стін приміщень дворової частини будівлі на кладку блоків з ніздрюватого бетону з утепленням на існуючих фундаментах та відновлення конструкцій покрівлі на цих приміщеннях з профільованого сталевого листа по кроквам. Доказів того, що зміни відбувалися не у відповідності до даних робочого проекту матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що «склад № 99» («прибудова а2»), розташований за адресою: вул.. Харківська, буд.9, м. Суми є тимчасовою спорудою, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Судовим розглядом встановлено, що згідно декларації про початок виконання будівельних робіт позивачем було повідомлено відповідача-2 про виконання реконструкції магазину з влаштуванням окремих входів, вид будівництва: реконструкція. Відповідно до робочого проекту реконструкції магазину, проектною документацією, зокрема, планово-технологічним завданням на проектування було передбачено наступну зміну призначень приміщень з відповідною зміною планування: торгівельний зал №1 магазин промтоварів орієнтовною площею 180м.2, торгівельний зал №2 магазин промтоварів орієнтовною площею 180м.2, торгівельний зал №3 магазин промтоварів орієнтовною площею 70м2, також влаштування додаткових входів у вул. Харківська та евакуаційних виходів згідно вимог ДБН В2.2-9-2009, влаштування нових вітражних систем головного фасаду по вул. Харківська (а.с.63)

Рішенням господарського суду Сумської області від 02.07.2007 по справі №17/362-07 (а.с.124-125) за позовом ТОВ Союз-3 до ТОВ Словяни-94 про визнання права власності за ТОВ Союз-3 було визнано право власності на нерухоме майно-нежитлові приміщення (магазин Смак), які знаходяться за адресою м. Суми, вул. Харківська, буд.9, і складаються із приміщень, які визначені відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення, видане КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 29.11.2005.

При цьому, відповідно до технічного паспорту, виданого КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 29.11.2005, на яке посилається суд в резолютивній частині рішення від 02.07.2007, зокрема в розділі розрахунок вартості будинку, прибудов та надбудов, спірне приміщення позначено під літерою а2 прибудова площею 28м2. (а.с.3 8-38зі зворотного). Відповідно до Журналу підрахунку площі нежитлових приміщень дана прибудова позначена під номером 99 склад площею 27,1 м.2 (а.с.39).

Згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Придбання позивачем зазначеного приміщення підтверджується наступними документами: свідоцтвом на придбання майна на аукціоні від 21.06.2013, за яким продано нерухоме майно, складовою частиною якого є «склад № 99»; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 21.06.2013.

Факт того, що частина будівлі «склад № 99» зареєстрована як нерухоме майно (а.с. 183) підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2015 (а.с. 207). Площа нерухомого майна, яка вказана в вищенаведених документах складає 595 м2 те, «склад № 99» (прибудова «а2») входить до їх складу, відповідно до технічного паспорту КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2005, що зареєстрованого за № 154 (власник TOB «Союз-3») та журналу підрахунку площі будівлі з нежитловими (вбудованими) приміщеннями літер «А» Зарічний район, м. Суми, вул.. Харківська, №9, виготовленим станом на 18.12. 2015 (власник TOB «Гімель ЛТД»)(а.с.203-204).

Тимчасові споруди не відносяться до нерухомого майна. Розміщення «Тимчасових споруд» здійснюється відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що «склад № 99» («прибудова а2»), розташований за адресою: вул. Харківська, буд.9, м. Суми є нерухомим майном, що належить позивачу на праві власності.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що «склад № 99» («прибудова а2»), розташований за адресою: вул. Харківська, буд.9, м. Суми є нерухомим майном, що належить позивачу на праві власності, колегія суддів відхиляє доводи відповідача-2 стосовно того, що реконструкція виконувалась позивачем на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети.

Колегія суддів зазначає, що стаття 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, зокрема, порядок та підстави для внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт, а також порядок і підстави для скасування її реєстрації.

За правилами, закріпленими у вказаній нормі, виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних може бути як підставою для внесення змін у таку декларацію, так і підставою для скасування її реєстрації. Наведені правові наслідки залежать від характеру виявленої недостовірної інформації: якщо така свідчить про те, що об'єкту будівництва притаманні ознаки самочинно збудованого - реєстрація скасовується, а у випадку якщо підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом відсутні - вносяться зміни до декларації.

Так, за приписами частини 2 цієї норми, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Правила скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт деталізовані в пункті 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, згідно з яким у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Отже, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт може бути скасована лише за умови, якщо буде встановлено наявність у такій декларації недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. При цьому, недостовірність даних може проявитись у тому, що інформація, яка зазначена в декларації, не відповідала дійсності на час подання такої, а також у разі наявності розбіжностей між зазначеними в ній даними. Водночас, передумовою такого скасування є виявлення у об'єкта будівництва ознак того, що він будується самочинно.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення, яке є підставою для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачає вчинення замовником будівництва такої неправомірної дії як наведення у цій декларації недостовірних даних, яке може бути виражене в тому, що інформація, яка зазначена в декларації, не відповідала дійсності на час подання такої, або зазначені у декларації дані містили розбіжності. При цьому, вказані недостовірні дані чи розбіжності мають обов'язково давати підстави для висновків, що об'єкт будівництва самочинно збудований.

Однак, наслідки у вигляді скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт можуть застосовуватись уповноваженим органом виключно у разі повідомлення в цій декларації недостовірних відомостей, які дають підстави вважати об'єкт самочинно збудованим. Відтак, за умови встановлення достовірності відомостей, зазначених замовником у декларації, чи відсутності підстав вважати об'єкт будівництва самочинно збудованим, або ж відсутності зв'язку між вказаними у такій декларації недостовірними даними із обставинами, які свідчать про самочинність відповідного будівництва, скасування реєстрації відповідної декларації не допускається.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтвердили внесення ТОВ «Гімель ЛТД» недостовірних даних у декларацію та були б належними підставами для скасування останньої.

Крім того, слід зазначити, що доказів того, що декларація про початок виконання будівельних робіт була зареєстрована з будь-яким зауваженням або поверталась позивачу, матеріали справи не містять.

З огляду на те, що вказані позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт дані відносно містобудівних умов та обмежень та документів на забудову земельної ділянки відповідають дійсності на час її подання і не можуть свідчити про те, що прибудова, розташована за адресою: вул.. Харківська, 9, м. Суми, є самочинно збудованою, колегія суддів дійшла висновку про неправомірність винесення відповідачем-2 припису №596 від 25.11.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо отримання позивачем містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, отримання документу що надає право на користування чи власність під спірною прибудовою та безпідставність скасування відповідачем-2 реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № СМ 15 від 01.09.2014.

З огляду на вищевикладене, в ході судового розгляду справи не доведено фактів наявності в діях ТОВ «Гімель ЛТД» передумов для настання адміністративної відповідальності, а тому, за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, негативних наслідків такого порушення, причинного зв'язку між фактом порушення та негативними наслідками, а також не підтвердження наявності в діях ТОВ «Гімель ЛТД» вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 36 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем-2 неправомірно прийнято постанову №4 від 20.01.2016р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач-2 при винесенні наказу № 13 від 03.12.2015 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № СМ 15 від 01.09.2014, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 596 від 25.11.2015, постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 20 січня 2016 року № 4, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством та Конституцією України.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 по справі № 818/119/16, не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч. ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІМЕЛЬ ЛТД" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2016р. по справі № 818/119/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІМЕЛЬ ЛТД" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Сумській області № 13 від 03.12.2015 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № СМ 15 від 01.09.2014.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № 596 від 25.11.2015.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_1 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 20 січня 2016 року № 4.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 11.07.2016 р.