Справа № 804/16169/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
07 грудня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.03.2016, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), від 27.10.2015 № НОМЕР_2 (форми «Р») в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у сумі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн.
Зазначені висновки контролюючого органу позивач вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у періоді, що перевірявся, є реальними, підтверджуються первинними документами, на момент правовідносин всі контрагенти мали необхідний обсяг правосубєктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Усі витрати, які задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» здійснені правомірно та підтверджуються відповідними документами, як це передбачено вимогами Податкового кодексу України. За таких обставин, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), від 27.10.2015 № НОМЕР_2 (форми «Р») в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у сумі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. Відповідач зазначив, що в ході перевірки взаємовідносин позивача із контрагентами - ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій між вказаними підприємствами. Підставою для такого висновку стала інформація щодо наявності кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, відсутності у позивача документів, на підтвердження якості придбаного товару, інформації з електронних баз контролюючого органу, за аналізом якої не встановлено придбання по ланцюгу постачання товарів ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул -М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді», що реалізовані в подальшому позивачу. Окрім того, в ході проведеної перевірки податковим органом встановлено дефектність товарно - транспортних накладних, наданих на підтвердження транспортування товару від вказаних підприємств - постачальників до ТОВ «АТБ - маркет». Зазначені у сукупності обставини вказують на неможливість перелічених вище підприємств фактично здійснювати постачання товарів/надання послуг на замовлення позивача, відтак обєкти оподаткування у вказаних взаємовідносинах відсутні, що призвело до неправомірного формування позивачем податкового кредиту всього на суму у розмірі 64677461,00 грн. В означену суму (64677461,00 грн.) також увійшла сума ПДВ у розмірі 5310,76 грн. по податковій накладній від 19.09.2014 № 845, отриманої від КП ВОК (КМДА) «Київреклама», яка ТОВ «АТБ - маркет» була двічі включена до складу податкового кредиту у листопаді 2014 року.
Разом з тим, з огляду на сумнівність господарських операцій ТОВ «АТБ - маркет» безпідставно включило до складу витрат суми по господарським операціям з ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат» всього у розмірі 46082022,41 грн.
Відповідач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» в порушення п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України (далі ПК України) не здійснювало розподілення вартості послуг ТОВ «Логістик Юніон» за зберігання придбаного товару на вартість реалізованого товару, а відображало дані послуги за даними бухгалтерського обліку на рахунку «витрати на збут» в повному обсязі, в результаті чого занижено собівартість реалізованого товару на суму у розмірі 264401893,18 грн.
Окрім того, у періоді, що перевірявся, ТОВ «АТБ - маркет» віднесло до складу витрат вартість товарів, придбаних у компаній - нерезидентів: ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP, які мають офшорний статус, що призвело до порушення п. 161.2 ст. 161 ПК України, оскільки резидент мав право включити вказану суму до складу витрат лише у розмірі 85%.
Відповідач вказав, що усі вищезазначені обставини слугували підставою для збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» суми грошових зобовязань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму у розмірі 97016200, 50 грн. за податковим повідомленням - рішенням від 27.10.2015 № НОМЕР_2 (форми «Р») та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 16952685,00 грн. за податковим повідомленням - рішенням від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), які прийняті правомірно, обґрунтовано, а тому у суду відсутні підстави для їх скасування.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти адміністративного позову, просили відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» ( далі ТОВ «АТБ - маркет) (ідентифікаційний код 30487219), зареєстровано як юридичну особу розпорядженням Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 19.07.1999. На податковий облік органами державної податкової служби взято 23.07.1999 за № 2281, перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, у тому числі і як платник податку на додану вартість на підставі свідоцтва від 03.06.2011 № 100338730.
Згідно з відомостями, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: оптова торгівля напоями (Код КВЕД 46.34); оптова торгівля тютюновими виробами (Код КВЕД 46.35); неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (Код КВЕД 46.39); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) (Код КВЕД 47.11); роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.25); роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.26).
Судом встановлено, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на підставі наказу від 15.05.2015 № 294 у період з 26.05.2015 по 08.10.2015 року проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «АТБ - маркет» за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 09.10.2015 № 117/28-01-39-30487219.
Згідно з висновками означеного акта перевіркою встановлено, зокрема, порушення:1) п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п. 161.1 ст. 161 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік у сумі 11301790,00 грн.; 2) п. 44.1 ст. 44, п. 190.2 ст. 190, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, ст. 201, п. 208.2 ст. 208 ПК України, а також п. 8 розділу V наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет у сумі 64677479,00 грн. в тому числі по періодах: січень 2014 року 1323131,00 грн., лютий 2014 року 1489997,00 грн.; березень 2014 року 350184,00 грн.; квітень 2014 року 26392719,00 грн., травень 2014 року 33323464,00 грн., жовтень 2013 року 332963,00 грн., листопад 2013 року 220319,00 грн., грудень 2013 року 1244702,00 грн. та завищення у сумі 18 грн. у червні 2014 року.
До таких висновків контролюючий орган дійшов у звязку з тим, що в результаті дослідження взаємовідносин позивача із ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді», перевіряючі контролюючого органу зробили висновок про неможливість реального вчинення господарських операцій з придбання позивачем товарів/послуг у вищеозначених підприємств, з огляду на що було встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 64672150,24 грн.
Висновки контролюючого органу про заниження ТОВ «АТБ - маркет» податку на прибуток за 2014 рік у сумі 11301790,00 грн. обґрунтовуються таким.
По-перше, основна сума грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств донарахована внаслідок невизнання витрат, які сформовані ТОВ «АТБ - маркет» по господарським операціям, які визнані в ході проведення перевірки нереальними у сумі 12442000,00 грн. Донараховані зобов'язання по ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «Азія Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат».
По-друге, у періоді, що перевірявся, ТОВ «АТБ - маркет» мало взаємовідносини з компаніями - нерезидентами: ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP, які зареєстровані відповідно до вимог Великобританії у вигляді партнерств. В акті перевірки зазначено, що якщо партнерами (засновниками) компанії організаційно - правової форми LLP, виступають юридичні (фізичні) особи, які зареєстровані в офшорних зонах та з огляду на особливості оподаткування партнерів (засновників) таких партнерств, підприємства - імпортери при здійсненні операцій з вищезазначеними компаніями повинні застосовувати обмеження, визначені п. 161.2 ст. 161 ПК України. Отже, ТОВ «АТБ - маркет» допущено порушення п. 161.2 ст. 161 ПК України в частині включення до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) при здійсненні оплати за отриманий товар на користь нерезидентів, що мають офшорний статус, суми витрат в розмірі 100 %, у той час як витрати на оплату таких товарів включаються до складу витрат в сумі 85%.
По-третє, ТОВ «АТБ - маркет» в порушення п. 138.4 ст. 138 ПК України не здійснювало розподілення вартості послуг за зберігання придбаного товару, отриманих від ТОВ «Логістик Юніон» на вартість реалізованого товару, а відображало такі послуги за даними бухгалтерського обліку на рахунку «витрати на збут» в повному обсязі, в результаті чого занижено собівартість реалізованого товару на суму у розмірі 264401893,18 грн.
На підставі акта перевірки від 09.10.2015 №117/28-01-39-30487219 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС прийняті податкові повідомлення - рішення від 27.10.2015:
- № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму у розмірі 16952685,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 11301790,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 5650895,00 грн.;
- № НОМЕР_2 (форми «Р»), за яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 97016200,50 грн., з яких за основним платежем у розмірі 64677461,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32338739,50 грн.
Судом встановлено, що визначення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 97016200,50 грн., здійснено з урахуванням виявленого в ході проведення перевірки порушення позивачем формування податкового кредиту з ПДВ в листопаді 2014 року, яке сталося внаслідок подвійного включення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 5310,76 грн. по податковій накладній від 19.09.2014 № 845, отриманої від КП ВОК (КМДА) «Київреклама». Позивач погодився, що подвійне включення до складу податкового кредиту у листопаді 2014 року суми у розмірі 5310,76 грн. по податковій накладній від 19.09.2014 № 845, отриманої від КП ВОК (КМДА) «Київреклама» дійсно мало місце, у звязку із чим уточнив заявлені позовні вимоги.
Предметом заявленого адміністративного позову є вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 27.10.2015: № НОМЕР_1 (форми «Р»), № НОМЕР_2 (форми «Р») в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у сумі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн.
Суд, перевіряючи доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 09.10.2015 №117/28-01-39-30487219, зазначає таке.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів, тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, в якому зазначено з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
У листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ «АТБ - маркет» та ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво» та ТОВ «Ей Ді» та реальність зміни майнового стану першого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків.
Як видно з матеріалів справи вказаним підприємством постачалися позивачеві у 2014 році банани (код УКТ ЗЕД НОМЕР_3), авокадо (код УКТ ЗЕД НОМЕР_4), мандарини свіжі (код УКТ ЗЕД НОМЕР_5), часник (код УКТ ЗЕД НОМЕР_6)
Постачальником ТОВ «Бат ОСОБА_6» складені та видані позивачеві податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 76, 79, 82, 85, 88, 92, 95, 98, 101, 140, 143, 146, 149, 152, т. 2; а. с. а.с. 1, 4, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34,37, 40, 43, 46,49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 86, 89, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 144, 147, 151, 155, 157, 161, 164, 167, 170, 174,177, 180, 183, 186, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 232, 235, 238, 241, 244, 248, т. 3;а.с. 1, 4,7,10, 13, 16, 19, 22, т. 4), суми по яким позивачем включені до податкового кредиту у січні - березні 2014 року на загальну суму у розмірі 3162311,94 грн.
Транспортування товару від ТОВ «Бат ОСОБА_6» позивачу підтверджується товарно - транспортними накладними, які наявні в матеріалах справи.
Суд зазначає про те, що наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки не може слугувати підставою для висновку податкового органу про відсутність реального здійснення господарської операції, оскільки таких висновків він може дійти виключно в ході проведення документальної перевірки підприємства та дослідження відповідних первинних документів.
З матеріалів справи встановлено, що наявність розбіжностей в інформаційних базах ДФС між показниками податкових зобовязань ТОВ «Бат ОСОБА_6» та податкового кредиту з ПДВ ТОВ «АТБ - маркет» у березні 2014 року на суму 350184,02 грн., виникла внаслідок внесення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва інформації щодо наявності акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бат ОСОБА_6» від 10.07.2014 №1586/26-59-22-01- 03/38465585 в АІС «Податковий блок».
Суд відзначає, що оскільки така розбіжність виникла не внаслідок недекларування господарських операцій постачальником - ТОВ «Бат ОСОБА_6», а саме через зміну податковим органом фактичних показників декларацій означеного підприємства, то такі доводи контролюючого органу не можуть свідчити про недобросовісність контрагента та направлення мети діяльності підприємств на мінімізацію податкових зобовязань.
Окрім того, відповідачем не надані докази того, що ТОВ «Бат ОСОБА_6» не виконало перед бюджетом податкові зобовязання, за результатами взаємодії з ТОВ «АТБ - маркет».
Згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) засновником ТОВ «Бат ОСОБА_6» є ОСОБА_9, яка з 01.04.2013 є і керівником цього підприємства.
Станом на дату винесення вироку (01.09.2014) ОСОБА_9 була директором та засновником ТОВ «Бат ОСОБА_6», однак вирок не містить жодного посилання на протиправність означеної особи. Вказаним вироком також не встановлено, що діяльність ТОВ «Бат ОСОБА_6» у 2014 році під її керівництвом була протиправною.
Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27 січня 2016 року № 21-5333а15, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
З огляду на викладене, суд зазначає про необґрунтованість доводів контролюючого органу про нереальність господарських операцій, здійснених між ТОВ «Бат ОСОБА_6» та ТОВ «АТБ- маркет». В ході зясування фактичних обставин справи судом встановлено, що правомірність формування позивачем податкового кредиту, за наслідками господарської взаємодії з ТОВ «Бат ОСОБА_6» у загальній сумі 3162311,94 грн., в т.ч. у січні 2014 в сумі 1323130,65 грн., у лютому 2014 року в сумі 1488997,27грн. та у березні 2014 року у сумі 350184,02 грн., підтверджена первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Згідно акта перевірки від 09.10.2015 №117/28-01-39-30487219 встановлено, що під час аналізу взаємодії позивача з ТОВ «Стімул - М» податковим органом зроблено висновки про нереальність таких операцій на підставі наступного: 1) первинні документи складені суто формально, а не в момент здійснення господарської операцій; 2) згідно інформації з АІС «Митниця» «ТОВ «Стімул - М» не є безпосереднім імпортером товару»; 3) наявні пояснення директора та одного з працівників підприємства, які заперечили своє відношення до діяльності ТОВ «Стімул - М»; 4) документи стосовно продажу товару та послуг в адресу ТОВ «АТБ -маркет» підписані невстановленою особою».
Пунктом 2.6 цього договору визначено, що постачання здійснюється на розподільчі центри покупця за адресами: РЦ-1 м. Дніпропетровськ, вул. Кротова 23, РЦ-6 м. Дніпропетровськ, вул. Березинська 64; РЦ-8 м. Донецьк, вул. Бахметьєва, 46-А; РЦ-10 м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9, РЦ-11 м. Цюрупинськ, вул. Промислова 1, РЦ-12 Київська область, Бориспільській район, с. Мартусовка , вул. Моїсеєва, 72, якщо інше не вказано у заявці покупця.
На підставі видаткових накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, ТОВ «Стімул - М» здійснило постачання на користь ТОВ «АТБ - маркет» піддонів, а також продовольчої групи товарів: овочів, фруктів, яєць, зелені, корнеплодів, грибів.
Товар переданий ТОВ «Стімул - М» покупцеві за видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 73- 250, т. 10; а.с. 1 250, т. 11, а.с. 1 250, т.12; а.с. 1- 29, т. 13; а.с. 1 250, т. 14; а.с. 1- 250, т. 15; а.с. 1 - а.с. 101, т.16).
ТОВ «Стімул - М» виписані покупцю ТОВ «АТБ - ОСОБА_10» податкові накладні від 30.04.2014 № 162 на суму 11785753,27 грн. (а.с.65 -72, т. 10), від 30.04.2014 № 1 на суму 632448,00 грн. (а.с. 55, т. 10), від 31.05.2014 № 99 на суму 11088308,08 грн. (а.с. 233 243, т. 13), від 31.05.2014 № 100 (а.с. 228, т.13).
Таким чином, у будь - якому разі продавець, незалежно від того чи є він безпосереднім імпортером продукції, що реалізується, повинен зазначити код УКТ ЗЕД імпортного товару у податковій накладній.
Виконавцем ТОВ «Стімул - М» складені та видані ТОВ «АТБ - маркет» податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 1 139, т. 9; а.с. 159 - а.с. 250, т. 9; а.с. 1 53, т. 10; а.с. 30 - а.с. 226, т. 13).
На підтвердження отримання маркетингових послуг позивачем надані акти здачі - прийняття виконаних робіт (надання послуг) (а.с. 1-139, 159 250, т.9, а.с. 1 54, т.10, а.с. 30- 227, т. 13), підписані директорами обох юридичних осіб з прикладенням печаток підприємств.
На підтвердження фактичного надання ТОВ «Стімул - М» маркетингових послуг позивачем надані виконані останнім звіти, зокрема: Звіт про проведення фокус - групового дослідження «Проект «ОСОБА_2», травень 2014; звіт про проведене опитування покупців кави у м. Дніпропетровську, травень 2014 року; звіт про проведене дослідження телефонне опитування споживачів чоловічих шкарпеток, травень 2014 року, які містяться в матеріалах справи.
ТОВ «Стімул - М» складені та видані ТОВ «АТБ - маркет» податкові накладні: від 30.04.2014 № 2, від 30.04.2014 № 3, від 30.04.2014 № 4, від 30.04.2014 № 5, від 30.04.2014 № 6, від 30.04.2014 № 7, від 30.04.2014 № 8, від 30.04.2014 № 10 (а.с. 141 157, т.9), суми по яким позивачем віднесені до податкового кредиту у квітні 2014 року.
Факт виконання робіт ТОВ «Стімул - М» в повному обсязі засвідчується актами здачі прийняття виконаних робіт від 30.04.2014 №ОУ-0430/01, від 30.04.2014 № 0430/02, від 30.04.2014 № ОУ-0430/03, від 30.04.2014 № ОУ-0430/04, від 30.04.20 14 № ОУ-0430/05, від 30.04.2014 № ОУ-0430/06, 30.04.2014 № ОУ-0430/07 (а.с. 142 158, т.9), від 31.05.2014 № ОУ-0531/01, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Оплата здійснена ТОВ «АТБ - ОСОБА_10» на користь виконавця на підставі платіжних доручень: від 23.06.2014 №104912, від 23.06.2014 №104911, від 11.08.2014 №132903, від 13.08.2014 №135855, від 14.08.2014 №135854, від 14.08.2014 №136603, від 05.09.2014 №149347, від 16.09.2014 №156222, від 16.09.2014 №156221, від 17.09.2014 №156853, від 17.09.2014 №156852, від 18.09.2014 №157911, від 18.09.2014 №157910, від 22.09.2014 №159914, від 22.09.2014 №159913, від 23.09.2014 №162034, від 23.09.2014 №162033, від 29.09.2014 №163505, від 29.09.2014 №163506, від 29.09.2014 №163504.
Доводи податкового органу про те, що податкові накладні від ТОВ «Стімул - М», які підписані однією особою ОСОБА_11 фізично не могли бути оформлені, з огляду на їх кількість судом оцінюються критично, оскільки під час дослідження означених документів судом встановлено, що вони сформовані за допомогою спеціального програмного забезпечення, отже ОСОБА_11 необхідно було лише їх підписати. Окрім того, згідно інформації, яка міститься в акті перевірки від 09.10.2015 №117/28-01-39-30487219 чисельність працюючих у ТОВ «Стімул - М» згідно довідки за формою 1 - ДФ за 2014 рік рахується 7 осіб, що вказує на можливість фактично сформувати в електронному вигляді та роздрукувати податкові накладні іншими співробітниками. Відтак, обрахованого відповідачем часу у 0,7хв. є більш ніж достатньо для підписання однієї накладної.
Разом з тим суд зазначає, що згідно даних на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua), засновником та керівником ТОВ «Стімул - М» безпосередньо до моменту його припинення (до 23.12.2015) була саме ОСОБА_11
Під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що первинні документи від ТОВ «Стімул - М» були підписані невстановленою особою. Судом встановлено, що кримінальне провадження за фактом підроблення підпису ОСОБА_11 на документах підприємства ТОВ «Стімул - М» не ведеться.
Матеріалами справи підтверджено виконання ТОВ «Стімул - М» взятих на себе зобовязань у заявлених обсягах, вказані документи є достатніми для визначення змісту та обсягу господарських операцій, наведеними вище фактами спростовуються доводи податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Стімул - М» у періоді, що перевірявся.
Стосовно пояснень працівника ОСОБА_10, яка заперечила свою роботу у ТОВ «Стімул - М», необхідно зазначити, що вказана особа згідно інформації звіту за формою 1-ДФ за ІІ квартал 2014 року була однією з 10 співробітників підприємства, а тому наявність пояснень одного з десяти працівників не може свідчити про нереальність господарських операцій ТОВ «Стімул - М» вцілому. Окрім того судом такі пояснення оцінюються критично, оскільки для оформлення трудових відносин підприємство мало отримати від ОСОБА_10 відповідну власноручно написану заяву про прийняття її на роботу та особисті дані, а також копії відповідних документів (копію паспорта та ідентифікаційного коду), які в свою чергу не є документами вільного обігу .
З огляду на наведене вище суд дійшов висновку про правомірність віднесення ТОВ «АТБ -ОСОБА_10» до податкового кредиту у квітні 2014 року суми у розмірі 26314538,24 грн. та у травні 2014 року суми у розмірі 33156756,55 грн., за наслідками господарської взаємодії з ТОВ «Стімул-М» та які підтверджені відповідно до вимог ПК України податковими накладними.
Постачальником виписані ТОВ «АТБ - ОСОБА_10» податкові накладні від 01.12.2014: № 1, № 2, від 02.12.2014: № 4, № 5, № 6, від 05.12.2014: № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16, від 08.12.2014 № 19, від 09.12.2014 № 23, № 22, № 21, № 24, від 10.12.2014 № 27, № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33, № 34, № 35, суми ПДВ по яким у грудні 2014 року позивачем включені до складу податкового кредиту у розмірі 859677,74 грн.
З матеріалів справи судом встановлено, що товар переданий покупцеві за видатковими накладними від 01.12.2014: № 112/1, № 112/2, від 02.12.2014: № 212/1, № 212/2, № 212/3, від 05.12.2014: № 512/1, № 512/2, № 512/3, № 512/4, № 512/5, № 512/6, № 512/7, від 08.12.2014 № 812/1, від 09.12.2014 № 912/1, № 912/4, № 912/2, № 912/3, від 10.12.2014 № 1012/5, № 1012/3, № 1012/1, № 1012/4, № 1012/9, № 1012/2, № 1012/6, № 1012/8, № 1012/7.
Транспортування товару від ТОВ «ФК Імперіал» до ТОВ «АТБ - маркет» підтверджується товарно - транспортними накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 44 - 119, т. 4).
Висновок податкового органу про нереальність господарських операцій, здійснених між ТОВ «АТБ - маркет» та ТОВ «ФК Імперіал», ґрунтуються на наявності розбіжностей між задекларованим податковим кредитом з ПДВ ТОВ «АТБ - маркет» та задекларованими податковими зобов'язаннями ТОВ «ФК Імперіал», а також листі, отриманого від ТОВ «Овочепереробний комбінат «ОРІЛЬ» про відсутність орендних відносин у грудні 2014 року з ТОВ «ФК Імперіал». Проте, суд не приймає вказані доводи відповідача як достатні для підтвердження нереальності господарських операцій між ТОВ «АТБ - маркет» та ТОВ «ФК Імперіал» з постачання товару у грудні 2014 року, з урахуванням такого.
Судом зясовано, що розбіжності між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом з ПДВ виникли у зв'язку з внесенням податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.01.2015 № 74/26-59, а також з огляду на те, що податкова декларація ТОВ «ФК Імперіал» з ПДВ за грудень 2014 року прийнята із відміткою «історія подання»».
Відповідач також зазначив про те, що в товарно - транспортних накладних, якими оформлене транспортування товару від ТОВ «ФК Імперіал» до позивача в графі «пункт навантаження» значиться м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 247. Власником нерухомого майна, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 247 є ТОВ «Овочепереробний комбінат «ОРІЛЬ», яке на запит податкового органу листом від 25.09.2015 (за вих. № 17) повідомило, що не мало у грудні 2014 року орендних взаємовідносин з ТОВ «ФК Імперіал».
Таким чином, віднесення до складу податкового кредиту у грудні 2014 року суми у розмірі 859677,74 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ФК Імперіал» відповідає вимогам законодавства, а використання позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності підтверджується матеріалами справи та випливає з характеру діяльності підприємства.
В матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані ТОВ «Сігмаплюс» в адресу ТОВ «АТБ - маркет», а також видаткові накладі та товарно - транспортні накладні, складені на підтвердження постачання товару від ТОВ «Сігмаплюс» до позивача (а.с. 136 251, т. 5; а.с. 1 - 36 т. 6).
За результатами взаємовідносин із ТОВ «Сігмаплюс» позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ у квітні-травні 2014 року суму у розмірі 166743,63 грн.
Не підтверджуючи право позивача на податковий кредит у вказаній сумі, за наслідками придбання у ТОВ «Сігмаплюс» товару податковий орган вказує на таке: 1) за результатами аналізу інформації з ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «Сігмаплюс» товару, реалізованого позивачу у податкових накладних, виписаних ТОВ «Сігмаплюс» на адресу ТОВ «АТБ - маркет», відсутні коди УКТ ЗЕД, що вказує на українське походження товару; 2) документи від ТОВ «Сігмаплюс» підписані невстановленою особою; 3) факт господарських взаємовідносин ТОВ «АТБ - маркет» з ТОВ «Сігмаплюс» спростовується поясненнями опитаної в ході досудового розслідування громадянки ОСОБА_14; 4) товарно - транспортні накладні, складені на підтвердження транспортування товару від ТОВ «Сігмаплюс» до ТОВ «АТБ-Маркет», є дефектними.
Що стосується аналізу інформації з ЄРПН, суд зазначає, що такий аналіз, як доказ, не відповідає критеріям належності та допустимості доказу в адміністративному процесі, закріпленими в ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не може бути врахований судом як доказ нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Сігмаплюс». До того ж взаємовідносини по ланцюгу постачання ТОВ «Сігмаплюс» - контрагенти - постачальники не має безпосереднього впливу на оцінку взаємовідносин між ТОВ «Сігмаплюс» та ТОВ «АТБ - маркет».
Відповідач під час проведеної перевірки встановив, що документи в період здійснення господарських відносин між ТОВ «Сігмаплюс» з ТОВ «АТБ - маркет» підписані невстановленою особою, оскільки відповідно до інформації податкових баз директором є ОСОБА_16 (громадянин ОСОБА_17).
Суд, перевіривши вказані доводи відповідача встановив, що згідно даних Інформаційно ресурсного порталу (www.usr.minjust.gov.ua), засновником ТОВ «Сігмаплюс» дійсно є ОСОБА_16, вказана особа також значиться керівником підприємства починаючи з 17.06.2015, у той час як, господарські взаємовідносини з постачання товару з ТОВ «АТБ - маркет» мали місце у квітні - травні 2014 року.
Більш того, суд відзначає, що з наданих відповідачем доказів неможливо визначити яке саме відношення вказана особа мала до діяльності ТОВ «Сігмаплюс».
Доводи відповідача про дефектність товарно - транспортних накладних через відсутність даних про причеп у відповідній графі судом не приймаються до уваги, оскільки у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
За результатом взаємовідносин з ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд» позивачем у грудні 2014 року сформований податковий кредит на суму 235161,51 грн.
Всього за означеним договором у грудні 2014 року постачальником відвантажено ТОВ «АТБ - маркет» товар на загальну суму 1175807,27 грн. (в т.ч. ПДВ - 235161,51 грн.).
Постачальником виписані ТОВ «АТБ - ОСОБА_10» податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 153, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, т. 4).
Передача товару покупцеві оформлена видатковими накладними, транспортування товару від ТОВ «Азія-Екотрейд» до ТОВ «АТБ - маркет» здійснено на підставі товарно - транспортних накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 154 215, т. 4).
З урахуванням зазначеного надані позивачем на підтвердження транспортування товару від ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд» товарно - транспортні накладні підлягають оцінці судом у сукупності з іншими доказами.
Стосовно обшуку ТОВ «АТБ - ОСОБА_10», за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 15-А, під час якого вилучено статутні документи та печатки ТОВ «ОСОБА_7 -Екотрейд», про що зазначено на стор. 60 акта перевірки, то під час розгляду даної справи судом встановлено, що вказаний акт містить недостовірну інформацію в цій частині, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що вказана адреса є юридичною адресою саме ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», у той час як юридична адреса ТОВ «АТБ - маркет»: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, сел. Ювілейне, вул. Радгоспна, фактична адреса: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 40.
З огляду на все вищевикладене, суд зазначає, що доводи податкового органу про нереальність господарських операцій з постачання товару ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд» в адресу ТОВ «АТБ - маркет» у грудні 2014 року спростовані встановленими під час розгляду справи обставинами та наявними матеріалами справи, отже податковий кредит за результатами взаємодії із зазначеним постачальником у сумі 235161,50 грн. у грудні 2014 року позивачем сформований правомірно, та відповідно до вимог ПК України підтверджений документами первинного бухгалтерського обліку.
Передача товару від ТОВ «Бізнесформат» позивачу здійснена за видатковими накладними, постачальником видані ТОВ «АТБ - маркет» податкові накладні, суми по яким включені останнім до податкового кредиту у жовтні 2014 року у сумі 332795,16 грн., у листопаді 2014 у сумі 215139,56 грн. та у грудні 2014 у сумі 116459,81 грн., належним чином засвідчені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи (а.с. 75 250, т. 6; а.с. 1- а.с. 250 т. 7; а.с. 1- 46, т. 8).
Транспортування товару оформлено товарно - транспортними накладними, які наявні в матеріалах справи: за жовтень 2014 року (а.с. 77- 248, т. 6; а.с. 1 - 81, т.7), за листопад 2014 року (а.с. 81 195, т.7), за грудень 2014 року (а.с. 213 250, т. 7; а.с. 3- 48, т. 8).
На підтвердження якості поставленої ТОВ «Бізнесформат» продовольчої групи товарів позивачем надані карантинні сертифікати, видані Державною інспекцією з карантину рослин у Дніпропетровській області (а.с. 49 53, т. 8), протоколи вимірювань визначення нітратів та пестицидів у продукції рослинництва, виданих Міністерством агрополітики та продовольства (а.с. 54 61, т. 8) та сертифікат відповідності, виданий Мінекономрозвитку і торгівлі України від 04.03.2014 №UA1.068.0014077-14 на непродовольчу групу поставлених товарів (взуття жіноче та чоловіче зимове, чоботі, напівчоботи, сапоги жіночі та чоловічі).
Зі змісту акта перевірки встановлено, що позиція контролюючого органу стосовно нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бізнесформат» ґрунтується на таких обставинах: 1) невідповідності особи, яка підписала первинні документи даним, розміщеним в інформаційних базах ДФС, за якими директором вказаної юридичної особи є ОСОБА_19, у той час як підписані документи та звітність ОСОБА_20; 2) ненадання документів, на підтвердження якості отриманого товару; 3) аналізу податкової звітності ТОВ «Бізнесформат» та відсутності поставок по ланцюгу постачання контрагенти - постачальники - ТОВ «Бізнесформат» товару, який в подальшому реалізований ТОВ «АТБ - маркет»; 4) транспортування товару невідомими особами.
Судом встановлено, що ТОВ «Бізнесформат» на час вчинення господарських операцій з ТОВ «АТБ - маркет» мало правоздатність та було зареєстровано платником податку на додану вартість.
Що стосується встановленої перевіряючими контролюючого органу відсутності поставок по ланцюгу постачання контрагенти - постачальники - ТОВ «Бізнесформат» товару, який в подальшому реалізований ТОВ «АТБ - ОСОБА_10», то згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11 не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини між ТОВ «Бізнесформат» та ТОВ «АТБ - маркет» не мали реального характеру через відсутність задекларованого ТОВ «Бізнесформат» придбання певних груп товарів у його контрагентів постачальників, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосереднім контрагентом.
З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірне віднесення позивачем до податкового кредиту у жовтні 2014 року суми у розмірі 332795,16 грн., у листопаді 2014 року суми у розмірі 215139,56 грн. та у грудні 2014 суми у розмірі 116459,81 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Бізнесформат».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у грудні 2014 року між ТОВ «АТБ - маркет» та ПП «Загальне будівництво» були укладені договори підряду від 01.12.2014 № 0611-1, від 01.12.2014 № 0611-2, від 01.12.2014 № 0611-3, за умовами яких ПП «Загальне будівництво» як підрядник взяло на себе зобовязання з виконання ремонтних робіт в магазинах замовника, адреси яких визначені у вказаних договорах. Вартість ремонтних робіт погоджена сторонами на підставі довідок про вартість виконання будівельних робіт /та витрати за грудень 2014 року.
На підтвердження виконання робіт за договорами від 01.12.2014 №0611-1, від 01.12.2014 №0611-2, від 01.12.2014 №0611-3 сторонами підписані акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року (а. с. 28 116, т.5).
Також, як встановлено з матеріалів справи, позивач у грудні 2014 року мав підрядні взаємовідносини із ТОВ «Ей Ді» на підставі договору підряду на виконання робіт від 19.05.2014 № 3812, за умовами якого останнє виконувало ремонтні роботи рекламних конструкцій позивача, а також проводило монтаж, демонтаж та обслуговування рекламної продукції в магазинах ТОВ «АТБ - маркет».
ТОВ «Ей Ді» складені та видані замовнику податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 239, 241, 243, 245, 247, 249, т.4; а.с. 2, 3, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17, т. 5).
На підтвердження виконання робіт в повному обсязі за означеним договором від 19.05.2014 № 3812 сторонами підписані акти надання послуг, належним чином засвідчені копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 238 250, т. 4, а.с. 2 -16, т. 5).
Мотивуючи висновок щодо нереальності господарських операцій позивача із ПП «Загальне будівництво» та ТОВ «Ей Ді» відповідач посилається на результати аналізу інформації з аналітично - інформаційних баз податкового органу, у результаті якого встановлено, що у ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» відсутні власні або орендовані основні фонди, відсутні транспортні засоби, недостатня кількість працюючих та відсутнє інше устаткування, необхідне для здійснення фінансово - господарської діяльності підприємства при виконанні задекларованих робіт.
Суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами - постачальниками товарів (послуг) фінансово-господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства - контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Відповідно до умов пунктів 5.2. вищеописаних договорів, укладених між ТОВ «АТБ -маркет» та ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді», сторонами погоджено, що підрядники мають право за письмової згоди замовника залучати до виконання робіт інших осіб (субпідрядників).
Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що приймаючи до уваги великий обсяг робіт та короткий проміжок часу для їх виконання, ТОВ «АТБ - маркет» відповідними листами надавало згоду вказаним підприємствам на залучення до виконання робіт субпідрядних організацій, копії вказаних листів залучені до матеріалів справи (а.с. 167 - 170, т. 17).
При дослідженні вищевказаних первинних документів, складених за результатами взаємовідносин позивача із ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» судом встановлено, що такі документи оформлені належним чином, скріплені печатками, дають можливість визначити місце виконання робіт, визначитися зі змістом та обсягом вказаних господарських операцій, ідентифікувати їх учасників, перевірити правильність відображення операцій в податковому обліку, тобто є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому у повній мірі підтверджують фактичне виконання сторонами умов зазначених договорів, реальне здійснення спірних господарських операцій обумовлених ними, а отже мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку.
Суд зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» або їх контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009, номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678.
З урахуванням вищевикладеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів судом встановлений рух активів від ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» до ТОВ «АТБ - маркет».
Що стосується спеціальної правосубєктності підприємств: ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді», суд зазначає, що згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин означені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем також буди платниками ПДВ. Таким чином, ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» на момент укладання правочинів із ТОВ «АТБ - маркет» мали необхідний обсяг спеціальної правосубєктності.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів, робіт/послуг у ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», ПП «Загальне будівництво», ТОВ «Ей Ді» і господарською діяльністю позивача; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За таких обставин, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та доведеність позивачем невідповідності винесеного оскарженого податкового повідомлення - рішення від 27.10.2015 № НОМЕР_2 в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у розмірі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн. вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що податковий орган під час проведеної у період з 26.05.2015 по 08.10.2015 перевірки також встановив заниження податкових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств ТОВ «АТБ - маркет» за 2014 рік на суму у розмірі 11301790 грн.
Відповідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України встановлено, що витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (пункт 135.1. ст.135 ПК України).
Пунктом 135.2 статті 135 ПК України визначено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно з пп. 136.1.1, 136.1.2 п. 136.1 ст. 136 ПК України, для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: сума попередньої оплати та авансів, отримана в рахунок оплати товарів, виконаних робіт, наданих послуг; суми податку на додану вартість, отримані/нараховані платником податку на додану вартість, нарахованого на вартість продажу товарів, виконаних робіт, наданих послуг, за винятком випадків, коли підприємство - продавець не є платником податку на додану вартість.
Склад витрат та порядок їх визначення передбачені статтею 138 ПК України. Вказаною статтею, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пп. 138.1.1, п. 138.1 ст. 138 ПК України).
Як визначено в п. 138.2. ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
В пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Зі змісту акта перевірки встановлено, що частина грошових зобов'язань з податку на прибуток донарахована позивачу внаслідок невизнання витрат на придбання товарів/послуг у ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «ОСОБА_7 - Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат», операції між якими в ході проведення перевірки визнані нереальними.
Такі доводи податкового органу не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та були спростовані встановленими під час судового розгляду обставинами і наявними в матеріалах справи документами, з урахуванням чого, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум по придбанню товарів у ТОВ «Бат ОСОБА_6», ТОВ «Стімул - М», ТОВ «Сігмаплюс», ТОВ «Азія Екотрейд», ТОВ «ФК Імперіал», ТОВ «Бізнесформат» за вищеописаними договорами, які здійснені в ході фактичного вчинення господарських операцій з придбання ТМЦ.
Стосовно доводів відповідача про порушення ТОВ «АТБ - маркет» п. 138.4 ст. 138 ПК України, яке виразилося у тому, що підприємством не здійснено розподілення послуг за зберігання придбаного товару, наданих ТОВ «Логістик Юніон», на вартість реалізованого товару, та в порушення правил бухгалтерського обліку відображено дані послуги на рахунку «витрати на збут» в повному обсязі, в результаті чого занижено собівартість реалізованого товару на суму 264401893,18 грн. судом встановлено таке.
Відповідно до положень п. 138.4. ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
На підставі договору від 01.04.2014 № 1/4/14 про надання логістичних послуг (складська логістика) ТОВ «Логістик Юніан» надало позивачу логістичні послуги, перелік яких визначений у п.1.2 цього договору.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «АТБ - маркет» не відобразило в декларації з податку на прибуток за 2014 рік фактично понесені витрати на придбання послуг у ТОВ «Логістик Юніон» на суму 271511915,50 грн., про що позивач повідомляв податковий орган листом за вих. №783-ГБ від 09.10.2015, до якого надавався також перелік витрат до даних бухгалтерського обліку за 1-4 квартали 2014 року та за 3-4 квартали 2014 року , які не увійшли до витрат у податковому обліку станом на 31.12.2014.
Зазначені витрати підприємство обліковує лише в своєму бухгалтерському обліку, без перенесення їх до податкового та не зменшує базу оподаткування податком на прибуток на суму таких витрат.
Окрім того, позивач наголосив, що відсутні законодавчі підстави для проведення розподілення цих витрат на послуги, отримані від ТОВ «Логістик Юніон» між сумою залишку запасів на кінець місяця і сумою запасів, які вибули, у звязку з тим, що витрати на послуги ТОВ «Логістик Юніон» не є транспортно-заготівельними витратами, а такі послуги є витратами на збут.
Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», затверджене наказом Мінфіну від 20.10.1999 № 246 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку». Відповідно до п. 8 вказаного Положення придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.
Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: суми що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі; транспортно-заготівельні витрати; інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях (п. 9 цього Положення).
З наведеного видно, що транспортно - заготівельні витрати є елементом первісної вартості запасів. Ці та інші витрати включаються до первісної вартості товару, якщо вони повязані саме з придбанням товару. Згідно п. 15 означеного Положення первісна вартість запасів у бухгалтерському обліку не змінюється, крім випадків, передбачених цим Положенням (стандартом).
Судом зясовано, що ТОВ «АТБ - маркет» отримувало від постачальників товар на свій розподільчий центр (доставка товару згідно умов договорів поставки здійснювалася за рахунок постачальника), оприбутковувало товар, формувало його первісну вартість. В подальшому, ТОВ «Логістик Юніон» надавало ТОВ «АТБ - маркет» послуги, які повязані з подальшим збутом товару. Згідно умов договору, укладеного між ТОВ «АТБ - маркет» та ТОВ «Логістик Юніон» №1/4/14 від 01.04.2014, останнє надавало такі послуги з відповідального зберігання товару, комплектації товару для відправлення до магазинів, пакування, проведення інвентаризацій, прийняття, обробки товарних поверхнень.
Відповідно до Наказу Міністерства економіки України від 22 травня 2002 року № 145 «Про затвердження Методичних рекомендацій з формування складу витрат та порядку їх планування в торговельній діяльності» (статті 3.6, 3.9 пункту 23), до витрат на збут віднесено плату за послуги сторонніх підприємств, пов'язані з пакуванням і фасуванням товарів (продукції); оплату за тимчасове зберігання товарів на складах сторонніх підприємств; витрати на перевезення, навантаження та розвантаження порожньої тари в разі повернення її постачальникам або здачі підприємствам, які займаються збиранням тари.
У відповідності до п. 19 П(С)БУ 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.1999 № 318 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку», наведено, зокрема, такий перелік витрат на збут: витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно - експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів); витрати на передпродажну підготовку товарів.
В процесі розгляду справи судом встановлено, що послуги від ТОВ «Логістик Юніон» отримувалися після оприбуткування товару та формування його первісної вартості, ці послуги були повязані не з придбанням товару, а з його збутом.
Як передбачено у п. 14 П(С)БУ 9 «Запаси», витрати на збут необхідно відносити до витрат того періоду, в якому вони були понесені, при цьому вимог до обовязкового розподілення між залишками товару на кінець звітного періоду вищенаведеними положеннями не передбачено.
Суд зазначає, що оскільки податковий орган помилково визначив такі витрати, як транспортно - заготівельні та з урахуванням того, що в процесі розгляду справи позивачем спростовано їх включення до податкових витрат, відповідач протиправно визначив під час перевірки завищення ТОВ «АТБ - маркет» суми податкових витрат за послугами від ТОВ «Логістик Юніон», у звязку з тим, що такі послуги у складі податкових витрат відсутні.
Також, ще однією з підстав для висновку відповідача про завищення ТОВ «АТБ - маркет» у періоді, що перевірявся, витрат, які враховуються при визначенні податку на прибуток, стало включення підприємством до собівартості придбаних товарів у сумі 63971196,52 грн. (100% ціни придбання), за результатами придбання товарів у нерезидентів ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP через комісіонера ТОВ «ТД Фаворит».
Відповідач наголосив на тому, що витрати на придбання товарів у нерезидентів з офшорним статусом, відповідно до обмежень, встановлених п. 161.2 ст. 161 ПК України, можуть бути віднесені до складу витрат у розмірі 85% від суми придбання.
Судом встановлено, що на підставі договору комісії від 12.08.2013 № 1208-13 ТОВ «АТБ - маркет» (комітент) доручив ТОВ «ТД «Фаворит» (комісіонеру) укладати від свого імя відповідні договори та здійснювати за рахунок та в інтересах комітента наступні операції: зовнішньоекономічні правочини купівлі - продажу товарів, угоди поруки з підприємствами - декларантами, договори зберігання комісійного товару з володільцями ліцензійних митних складів, договори перевезення, здійснювати всі необхідні дії для проведення нетарифних видів контролю, провести митне оформлення вантажу, отримання дозвільних документів та укладання інших договорів з третіми особами , необхідних для виконання комісіонером своїх обовязків.
В межах вказаного договору комісії ТОВ «ТД «Фаворит» укладено зовнішньоекономічні контракти з компаніями - нерезидентами: ЕАSТ EUROPE TRADE LLP (Великобританія) від 25.06.2014 №2743-СО-IN на постачання продукції (кави); ADINGTON TRADE LLP (Сполучене Королівство Великобританії) від 03.09.2013 № 0309 на постачання продукції (непродовольчих товарів), ТWINING FINANCE LLP (Сполучене Королівство Великобританії) від 24.04.2014 № 2404 на постачання товарів (кави та овочів консервованих) та від 04.09.2013 № 0409 на постачання продукції (кави та молюсків) (а.с. 73-130, т. 18).
Як зазначив податковий орган, партнерство з обмеженою відповідальністю LLP створюється відповідно до Limited Liability Partnership Act 2000 та реєструються в Реєстрі компанії Англії та Уельсу. При засновництві партнерства його учасниками (партнерами) визнаються особи, які підписали документ про створення партнерства, який повинен бути підписаний не менш як двома учасниками (партнерами).
Згідно з вимогами розділу Оподаткування Limited Liability Partnership Act 2000 з метою оподаткування приросту капіталу власниками активів визнаються учасники партнерства, які виступають у якості партнерів. Укладені партнером угоди при здійсненні комерційної або господарської діяльності для отримання прибутку визнаються укладеними учасниками партнерств, які виступають у якості партнерств (а не самими партнерами).
Виходячи з положень Income and Corporation Texas Act 1988 (section 112), якщо контроль та управління партнерством здійснюється із-за кордону, то з метою оподаткування партнерство визнається нерезидентом Великобританії, навіть якщо один з учасників є резидентом Великобританії.
Відповідачем на підставі аналізу інформації з сайту www.companycheck.co.uk встановлено, що партнерами ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP у періоді, що перевірявся були юридичні особи, які зареєстровані в офшорних зонах: Белізі, на Сейшельських та Маршальських островах.
Згідно перерахованих контрактів у відомостях про нерезидентів - постачальників продукції вказано, що: компанія ЕАSТ EUROPE TRADE LLP зареєстрована у Лондоні, Великобританія, компанії ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP зареєстровані у Единбурзі, Сполучене Королівство Великобританії, місце реєстрації також підтверджується нотаріально завіреними відомостями з реєстру Сполученого Королівства щодо місця реєстрації ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP (а.с. 102 109, т. 16) та свідоцтвом про реєстрацію партнерства з обмеженою відповідальністю ЕАSТ TRADE LLP з Англії (а.с. 141 148, т. 16).
У відповідності до п. 161.2 ст. 161 ПК України (в редакції, що діяла на момент правовідносин) у разі укладення договорів, які передбачають здійснення оплати товарів (робіт, послуг) на користь нерезидентів, що мають офшорний статус, чи при здійсненні розрахунків через таких нерезидентів або через їх банківські рахунки, незалежно від того, чи здійснюється така оплата (в грошовій або іншій формі) безпосередньо або через інших резидентів або нерезидентів, витрати платників податку на оплату вартості таких товарів (робіт, послуг) включаються до складу їх витрат у сумі, що становить 85 відсотків вартості цих товарів (робіт, послуг).
Згідно до п. 161.3 ст. 163 ПК України під терміном «нерезиденти», що мають «офшорний статус» розуміються нерезиденти, розташовані на території офшорних зон, за винятком нерезидентів, розташованих на території офшорних зон, які надали платнику податку виписку із правоустановчих документів, легалізовану відповідною консульською установою України, що свідчить про звичайний (неофшорний) статус такого нерезидента. При існуванні договорів, визначених абзацом першим цього пункту, платник податку має послатися на наявність зазначеної виписки у поясненні до податкової декларації.
Отже, для застосування правил п. 161.2 ст. 161 ПК України оплата по договору або має здійснюватися безпосередньо на користь нерезидента з офшорним статусом, або через офшорних нерезидентів чи через їх банківські рахунки.
Перелік офшорних зон встановлений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року №143-р, відповідно до якого відсутня територія міста Лондон, Англія та Единбург, Сполучене Королівство.
У відповідності до підпункту «а» п. 14.1.122 ст. 14 ПК України нерезиденти - це, зокрема, іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.
Таким чином, суд зазначає, що знаходження засновників постачальників позивача ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP на території Белізу, на Сейшельських та Маршальських островах, які є офшорною зоною не може свідчити про офшорний статус самих компаній ЕАSТ EUROPE TRADE LLP, ADINGTON TRADE LLP (місце реєстрації Лондон) та ADINGTON TRADE LLP, TWINING FINANCE LLP (місце реєстрації Единбург, Сполучене Королівство), оскільки для отримання офшорного статусу нерезидентом в офшорній зоні має розташовуватися саме юридична особа нерезидента, а не його засновники (учасники).
Щодо посилань відповідача на положення Income and Corporation Texas Act 1988 (section 112), суд зазначає, що вказаний документ є законодавчим актом Великої Британії та містить норми публічного права вказаної країни, дія яких обмежується, відповідно, територіями, на які розповсюджується юрисдикція вказаної Країни.
Суд зазначає, що вимогами податкового законодавства України не передбачена можливість податкових органів донараховувати платнику податків (резиденту України) грошове зобовязання з внутрішньодержавних податків, які підлягають сплаті в Україні, на підставі нормативно-правових актів інших держав, дія яких не може бути поширена на територію України.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі викладеного, суд, перевіривши рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, доходить висновку про те, що оскаржене податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), за яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму у розмірі 16952685,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 11301790,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 5650895,00 грн., прийняте податковим органом без урахування усіх обставин, що мають значення у справі, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 163, 186, 254 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»), від 27.10.2015 № НОМЕР_2 (форми «Р») в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у сумі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн. задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС від 27.10.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС від 27.10.2015 № НОМЕР_2 (форми «Р») в частині донарахування грошового зобовязання з податку на додану із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97008234,36 грн., з яких за основним платежем у сумі 64672150,24 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 32336084,12 грн.
Присудити зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «АТБ - маркет» (ідентифікаційний код 30487219) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1709413 (один мільйон сімсот девять тисяч чотириста тринадцять) грн. 79 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2016 року

Суддя ОСОБА_1