Справа № 821/3723/15-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3723/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, треті особи, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новокаховський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Новокаховський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонський області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі по тексту - відповідач - 1), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі по тексту - відповідач-2), треті особи, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новокаховський міський відділ УМВС України в Херсонській області, Новокаховський відділ поліції ГУНП в Херсонський області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його неправомірно звільнено з УМВС в Херсонській області, оскільки: запис про його звільнення не відповідає встановлених вимогам, а саме не вказано причину звільнення; при проведенні процедури скорочення відповідачем - 2 не проведено консультації з профспілковим комітетом; відповідачем-2 порушено пункт 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України; не вирішувалось питання про можливість його подальшого використання на службі; відповідачем-2 порушено статтю 14 Дисциплінарного статуту в частині своєчасного ознайомленням з наказом про звільнення та видачі трудової книжки, враховуючи те, що позивач перебував на службі у наступні після звільнення дні; не попереджено про звільнення за 3 місяці про наступне звільнення через скорочення штатів; відповідач-1, починаючи з 07 листопада 2015 року, допустив його до виконання обов'язків поліцейського, чим підтвердив прийняття позивача на роботу у Національну поліцію.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Херсонській області № 396 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС. Поновлено ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 06 листопада 2015 року. Зобов'язано ГУНП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_2 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" у Новокаховському відділі поліції ГУНП в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ГУНП в Херсонській області та УМВС України в Херсонській області подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18 серпня 1996 року.

Наказом №396 о/с від 06 листопада 2015 року, виданим начальником УМВС України в Херсонській області, майора міліції ОСОБА_2 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

Вказаний наказ прийнято відповідно до пунктів 10 та 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

27 жовтня 2015 року позивачем подано начальнику УМВС України в Херсонській області рапорт про бажання продовжувати службу в лавах Національної поліції України та 06 листопада 2015 року подано відповідачу-1 заяву про бажання проходити службу в поліції.

08 листопада 2015 року позивач заступив на чергування до слідчо - оперативної групи. Факт виконання ним службових обов'язків поліцейського підтверджується записами у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Новокаховського відділу поліції головного управління Національної поліції у Херсонській області.

На нараді, яка відбулася 09 листопада 2016 року ОСОБА_3, повідомила присутніх про те, що складені працівниками 06 листопада 2015 року заяви про прийняття на роботу до Національної поліції не є дійсними, тому треба скласти нові заяви. Крім того, позивача начальником сектору кадрового забезпечення особисто повідомлено про те, що йому не потрібно складати заяву про працевлаштування, оскільки ОСОБА_3 через деякий час викличе та прийме таку заяву, до цього позивач може працювати як і раніше.

14 листопада 2015 року позивач від начальника НК ВП ГУ НП у Херсонській області ОСОБА_4 дізнався, що його звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату з Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області, та на роботу до Новокаховського відділу поліції головного управління Національної поліції у Херсонській області не прийнято.

17 листопада 2015 року позивач прибув до ГУНП у Херсонській області де отримав трудову книжку в якій стояв запис про звільнення з 06 листопада 2015 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача на підставі пунктів 10 та 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIІI та пункту 64 г Положення за скороченням штатів, УМВС України в Херсонській області порушено вимоги діючого законодавства, оскільки не запропонувало позивачу іншу посаду, не дослідило можливість використання останнього на службі в поліції та допустило до роботи в поліції після звільнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Національної поліції України" від 02 вересня 2015 року № 641 вирішено утворити Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16 вересня 2015 року № 730 утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції у Херсонській області, а також ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Законом України № 580-VIII передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено за скороченням штату у зв'язку з ліквідацією територіальних органів Міністерства внутрішніх справ.

Однак, відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно частини третьої даної статті передбачено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано статтею 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17 березня 2011 року № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI).

Відповідно до ч. 3 стаття 5 Закону № 3166-VI, утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади (ч. 4 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Згідно частини 5 статті 5 Закону №3166-VI, міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону №3166-VI, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 8 ст. 5 Закону № 3166-VI, актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Згідно постанови Кабінету Міністру України 20 жовтня 2011 року № 1074, затверджено Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі по тексту - Порядок № 1074). Вказаний Порядок визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 1074 передбачено, що орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Пунктом 5 Порядку № 1074 встановлено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно п. 6 Порядку № 1074, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять:

- у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття;

- у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади;

- у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу;

- у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади;

- у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до аналізу наведених вище норм Цивільного кодексу України, Закону № 3166-VI та Порядку № 1074 є підстави для висновку, що порядок утворення та припинення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. Тобто, у разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом Кабінету Міністрів України передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. Таким чином, територіальні органи міністерств не можуть діяти інакше, ніж це передбачено актами Президента України чи Кабінету Міністрів України, виданими для забезпечення виконання відповідними міністерствами своїх функцій.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

До того ж, відповідно до пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIІI передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно п. 9 Закону №580-VIІI, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно пункт 10 Розділу XI Закону № 580-VIІI, працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відповідно до пункту 63 "з" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №885 від 28 жовтня 2015 року № 885 чинної на день звільнення) передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно до вищезазначених норм законодавства вбачається, що звільнення працівників міліції за скороченням штатів відбувається за наступних підстав: скорочення штату, відмова працівника від запропонованих посад, згода працівника, а також, у разі невідповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом № 580-VIІI при виявленні бажання проходити службу; та у разі відсутності можливості подальшого використання на службі.

Тобто, аналізуючи вищевказані норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що звільнення позивача відбулося без наявних підстав.

Підтвердженням цього є рапорт від 27 жовтня 2015 року та заява від 06 листопада 2015 року, згідно якої позивач бажає продовжувати службу в лавах Національної поліції України.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 07 по 17 листопада 2015 року продовжував нести службу в новоствореному органі - Новокаховському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Доказом цього є Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, розпочатий Новокаховським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області 07 листопада 2015 року, згідно якого, позивач виїжджав у складі слідчо - оперативної групи на події, які зафіксовано у вказаному журналі.

А також, висновок службового розслідування викладеного в доповідній записці СЮЗ ГУНП, затвердженим т.в.о. начальника ГУНП в Херсонській області полковником міліції ОСОБА_5 02 лютого 2016 року, згідно якого підтверджено здійснення службових обов'язків позивача у період з 07 листопада 2015 року по 14 листопада 2015 року.

Тобто, відповідно до вищевикладених обставин, відповідач допустивши позивача в період з 07 по 14 листопада 2015 року до роботи, фактично визнав, що ОСОБА_2 відповідає вимогам до поліцейського, які визначені Закону України "Про Національну поліцію".

Посилання відповідачів на те, що позивач не відповідає вимогам до поліцейського, так як не володіє українською мовою, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки згідно наявного в матеріалах справи диплома спеціаліста Одеського інституту внутрішніх справ України НОМЕР_1 та додатку до нього, ОСОБА_2 з предмету ділової української мови мав відмінну оцінку.

Крім того, відповідачами не надано жодних доказів які б підтвердили дану обставину.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідачів на незадовільну характеристику позивача, оскільки дана характеристика складена заступником начальника відділення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, за період проходження служби з 07 по 17 листопада 2015 року, тобто за період лише десяти робочих днів, що з урахуванням невеликого строку ставить під сумнів можливість вважати її належним доказом у справі.

Заяви позивача від 27 жовтня 2015 року та 06 листопада 2015 року розглянуті відповідачами не були, що унеможливило розгляд питання щодо можливості подальшого використання ОСОБА_2 на службі в лавах поліції.

При цьому, колегія суддів вважає, що допустивши позивача 10 листопада 2015 року до виконання службових обов'язків у складі слідчо - оперативної групи Новокаховського міськвідділу ГУ Національної поліції (після прийняття наказу про звільнення) відповідач-1 фактично дав згоду на призначення позивача на вказану посаду.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при звільненні ОСОБА_2 на підставі пунктів 10 та 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIІI та пункту 64 г Положення за скороченням штатів, не запропонувавши йому іншої посади, не дослідивши можливість використання останнього на службі в поліції та допустивши до роботи в поліції після звільнення, відповідачі допустили порушення вимог діючого законодавства, а тому зазначені порушення є підставою для скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на роботі.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. За приписами ч. 9 цього Закону дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, станом на день розгляду справи запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи УМВС України у Херсонській області не внесено.

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України.

Згідно пункту 19 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач обрав не належний спосіб захисту своїх прав та врахувавши норми ст.11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, дійшов вірного висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області з 06 листопада 2015 року та зобов'язання ГУНП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_2для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Закону № 580-VIІI у Новокаховському відділі поліції ГУНП в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв