Справа № 826/8091/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Київ К/800/11792/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Леонтович К. Г., Сороки М. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1, за участю третьої особи - ОСОБА_2, про зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2015 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просить:

- зобов'язати відповідача, який проживає АДРЕСА_1, виконати невчинену дію, а саме надати до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області належним чином завірену копію документу, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянки, будівельного паспорту або проектної документації забудови земельної ділянки, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2;

- зобов'язати ОСОБА_1, який зареєстрований АДРЕСА_1 виконати невчинену дію, а саме надати доступ уповноваженій особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до проведення позапланової перевірки на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі звернення громадянки ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3, головним державним інспектором Інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київської області були проведені позапланові перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами численних перевірок Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі - Інспекція) притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Позивач вважає, що ним вжито вичерпні заходи щодо проведення перевірки та забезпечення участі ОСОБА_1 у її проведенні, проте, дії відповідача унеможливлюють здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в установлений законодавством спосіб, оскільки відповідач не виконує законні вимоги Інспекції.

У зв'язку з цим, позивач звернувсь до суду з вимогою про зобов'язання ОСОБА_1, який проживає АДРЕСА_1, виконати невчинену дію, а саме надати до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області належним чином завірену копію документу, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянки, будівельного паспорту або проектної документації забудови земельної ділянки, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2, а також зобов'язати відповідача надати доступ уповноваженій особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до проведення позапланової перевірки на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року, вищенаведені позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

У своїй касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення, та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В свою чергу, третя особа у справі - ОСОБА_2 у своїх запереченнях вказує на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 червня 2014 року на адресу Інспекції надійшла заява громадянки ОСОБА_2 з проханням провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_2.

19 червня 2014 року посадовими особами Інспекції проведено позапланову перевірку за вищевказаною адресою, за результатами проведення якої складено акт, в якому встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 належить громадянину ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В ході перевірки встановлено, що відповідач влаштував на зазначеній земельній ділянці виробничу базу по виконанню лакофарбових робіт металевих конструкцій (будівельних риштувань), а саме: побудовано капітальну огорожу, розміщено 3 вагона, 3 контейнера, 2 металевих будинки та влаштовано навіс площею понад 100 кв. м., який не є тимчасовою спорудою, чим порушено вимоги статей 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Разом з цим встановлено, що вказана виробнича база експлуатується без прийняття даного об'єкту будівництва в експлуатацію, чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За результатами виявленого порушення містобудівного законодавства, 19 червня 2014 року суб'єктом владних повноважень складено припис № С-1906/4, в якому зазначена вимога про негайне зупинення експлуатації виробничої бази по АДРЕСА_2, починаючи з 25 червня 2014 року до усунення виявлених порушень згідно з вимогами чинного законодавства.

Разом з цим, 19 червня 2014 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1906/243 та повідомлено правопорушника про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 03 липня 2014 року о 14.30 годині.

Так, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Інспекцією прийнято постанову № А-0307/3, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 13 статті 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 гривень.

В подальшому, на підставі направлення № 1725.14/08/01 від 08 липня 2014 року для здійснення позапланової перевірки об'єкту, а саме збудованої виробничої бази, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, на предмет виконання вимог припису № С-1906/4 від 19 червня 2014 року, посадовими особами Інспекції складено акт від 08 липня 2014 року, в якому зафіксовано невиконання відповідачем вимог вищевказаного припису.

На підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 32.15/01 від 16 січня 2015 року позивачем із залученням службових осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області 23 січня 2015 року здійснено виїзд на об'єкт будівництва "Виробнича база по виконанню лакофарбових робіт металевих конструкції (металевих риштувань)", розташований за вищевказаною адресою та встановлено, що на земельній ділянці, яка належить громадянину ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія серії НОМЕР_1, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщено 5 будівельних вагончиків, 3 контейнера та влаштовано навіс з металевих профілюючих листів.

Факту виконання будівельних робіт під час проведення перевірки не виявлено, однак вищевказаний об'єкт експлуатується, без прийняття в експлуатацію, чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Під час проведення перевірки відповідач був відсутній, а громадянин ОСОБА_3, який знаходився на об'єкті, від надання письмових пояснень та підпису відмовився, про що зафіксовано у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 23 січня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами адміністративної справи встановлено факт зловживання відповідачем своїми правами, визначеними в пункті 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, що унеможливлює завершити позивачу проведення позапланової перевірки.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

В силу пункту 5 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Право звернення позивача до суду, передбачено у підпункті 13 пункту 6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09 липня 2014 року, в якому вказано, що Держархбудінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів.

Разом з цим, в пункті 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" № 8 від 20 травня 2013 року обумовлено, що згідно з пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09 липня 2014 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:

- внесення на розгляд Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до сфери діяльності Держархбудінспекції;

- здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Викладене вказує, що зазначені правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб'єктами цих відносин, є адміністративними.

У зв'язку з цим юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень:

1) у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (закони України від 16 листопада 1992 року N 2780-XII "Про основи містобудування", від 17 лютого 2011 року N 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", від 14 жовтня 1994 року N 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", від 20 травня 1999 року N 687-XIV "Про архітектурну діяльність", від 5 квітня 2007 року N 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", частина восьма статті 4 Закону України від 25 грудня 2008 року N 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", частина п'ята статті 11 Закону України від 5 листопада 2009 року N 1704-VI "Про будівельні норми");

2) у сфері ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (стаття 17 Закону України від 20 травня 1999 року N 687-XIV "Про архітектурну діяльність", Закон України від 1 червня 2000 року N 1775-III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності").

За приписами статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Частиною другою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, підставою для проведення позапланової перевірки звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення позапланової перевірки слугувало звернення ОСОБА_2 з проханням провести перевірку стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_2, в результаті чого надано направлення для здійснення позапланової перевірки № 1536.14/08/01 від 10 червня 2014 року.

За приписами пунктів 16, 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, встановлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3 частини 4 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Так, за результатами перевірки Інспекцією складено акт та, як наслідок, на підставі вищенаведеної норми сформовано припис № С-1906/4 від 19 червня 2014 року, в якому зазначена вимога про зупинення експлуатації виробничої бази по АДРЕСА_2, починаючи з 25 червня 2014 року до усунення виявлених порушень згідно з вимогами чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами численних перевірок Інспекцією встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог припису, що свідчить про зловживання своїми правами, визначеними в пункті 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, що унеможливлює завершити позивачу проведення позапланової перевірки.

В силу частини четвертої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Так, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 32.15/01 від 16 січня 2015 року позивачем із залученням службових осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області 23 січня 2015 року здійснено виїзд на об'єкт будівництва "Виробнича база по виконанню лакофарбових робіт металевих конструкції (металевих риштувань)", розташований за вищевказаною адресою та встановлено, що на земельній ділянці, яка належить громадянину ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія серії НОМЕР_1 розміщено 5 будівельних вагончиків, 3 контейнера та влаштовано навіс з металевих профілюючих листів, що експлуатується без прийняття в експлуатацію, чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За змістом пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

- допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України приймає доводи ОСОБА_1 про те, що акт стосовно недопуску посадових осіб Інспекції до проведення перевірки у відповідності до вищенаведеної норми чинного законодавства не складався, оскільки відсутній в матеріалах справи, однак без отримання позивачем будівельного паспорту, проектної документації забудови земельної ділянки, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, документів, які надають право на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2, а також без обстеження зазначеної земельної ділянки неможливо встановити факт наявності або відсутності порушень відповідачем вимог містобудівного законодавства та здійснення Інспекцією контролю в установлений законодавством спосіб.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проте суб'єктом владних повноважень виявлено факт розміщення виробничої бази по виконанню лакофарбових робіт металевих конструкції (металевих риштувань), у зв'язку з чим, як зазначено ОСОБА_2 у своїх запереченнях на касаційну скаргу, жителі с. Любимівки Київської області фактично позбавлені права користування своєю власністю, оскільки поруч функціонує промислова база.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявний акт перевірки Державною екологічною інспекцією у Київській області стосовно дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 15 квітня 2014 року, в якому вказано, що на земельній ділянці по АДРЕСА_2, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проводяться роботи з підготовки металевих конструкцій до фарбування, шляхом зняття верхнього шару іржі.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає надання будівельного паспорту, проектної документації забудови земельної ділянки, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, документів, які надають право на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва, а також доступу Інспекції для проведення позапланової перевірки виправданим у правовому сенсі за наявності інформації, яка свідчить про існування загрози порушення прав інших громадян, які проживають поруч.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді К. Г. Леонтович

М. О. Сорока