Справа № 167/415/16-а
Суддя: Панасюк С. П.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/415/16-а
Провадження №2-а/167/13/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Панасюка С.П.
при секретарі- Ісаковій Н.Ю.
позивача - ОСОБА_1
представника позивача - Петрука В.А.
представника відповідача - Кухарчука В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рожище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначення та виплати пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 червня 1993 року йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 . Він, як мобілізований військовослужбовець у складі військової частини НОМЕР_2 , приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06.05.1986 по 16.06.1986 року. Військова частина у вказаний період знаходилась у населених пунктах Буда-Варовичі, що підтверджується архівною довідкою та довідкою військового комісаріату. Проте, листом управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі йому відмовлено у призначенні пенсії по віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Своє рішення відповідач мотивував тим, що ним не підтверджено факт виконання робіт безпосередньо у зоні відчуження. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки під час надання йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видачі посвідчення ним були надані усі необхідні документи, що підтверджували факт виконання робіт у зоні відчуження.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просять позов задовольнити.
Представник відповідача Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області Кухарчук В.М. позов не визнав, пояснив, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його участь у ліквідації аварії на ЧАЕС.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.
Відповідач у відмові позивачу від 20.04.2016 року зазначив, що в наданих ОСОБА_1 документах відсутня інформація про дні виїзду в зону відчуження, населений пункт чи об`єкт, де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і тому призначити пенсію по віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підстав немає (а.с.4).
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.06.1993 року вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках та віднесений до 2 категорії осіб-учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10).
Із рішення Рожищенського районного суду від 24.05.1993 року ОСОБА_1 визнано таким, що дійсно перебував з 6 травня по 16 червня 1986 року у відрядженні в зоні відчуження Чорнобильської АЕС (а.с.5).
На посаду рядового і сержантського складу з 10 червня 1984 року по 18 червня 1986 рік був призваний ОСОБА_1 , що вбачається із військового білету (а.с.11).
Згідно архівної довідки вбачається, що військова частина НОМЕР_2 у період з 06.05.1986 по 16.06.1986 рік знаходилась у населених пунктах Буда-Варовичі (а.с.8) та ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (накази №42).
Довідкою Міністерства оборони України від 26.04.2016 року №5 підтверджено факт приймання участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986 року по 16.06.1986 рік (а.с.9).
Із картки обліку доз радіоактивного опромінення вбачається, що ОСОБА_1 в період навчання з 09 травня по 16 червня1986 року був опромінений (а.с.7).
На підставі наданих документів Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області не доведено, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 вказаного Закону України визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
До 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:
- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
До категорії 3 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:
- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;
- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;
- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Статтею 15 вищезазначеного Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
На момент отримання позивачем посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серії НОМЕР_1 (11чеврня 1993 року) діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 .
Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС провадиться на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); г) рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 затверджений новий (діючий) Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з пунктом 10 нового Порядку Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, обов`язок доказування правомірності рішення, що є предметом судового дослідження, лежить на відповідачу, який є суб`єктом владних повноважень.
Вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не виконав покладеного на нього обов`язку щодо перевірки правильності видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 .. Відповідач також не дотримався принципів законності, обґрунтованості, повноти розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів. Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів того, що позивачем безпідставно та необґрунтовано отримано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до довідки Міноборони України від 26.04.2016 року ОСОБА_1 виконував службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС з 9 травня по 16 червня 1986 року, де перебував у зоні відчуження.
Обставини перебування ОСОБА_1 саме в зоні відчуження (населений пункт Буда-Варовичі) підтверджуються архівною довідкою, якою встановлено факт перебування позивача в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 6 травня по 16 червня 1986 року та участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На думку суду, ненадання з будь-яких причин, незалежних від волевиявлення позивача, інших документів, які можуть підтверджувати факт виконання ним робіт у зоні відчуження, не може розглядатись як не підтвердження цього факту та безпідставність видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та слугувати підставою для позбавлення особи такого статусу, який наданий ОСОБА_1 в 1986 році відповідно до рішення компетентного органу в порядку, що був визначений чинним на той час законодавством.
З врахуванням вищезазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати дії Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо надання відповіді № 348/02-10-21 від 20.04.2016 про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії по віку відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» протиправними.
Зобов`язати Рожищенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.ст. 26, 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» з часу подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 5 травня 2016 року.
Стягнути з Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в дохід держави 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

СУДДЯ: С.П. Панасюк