Справа № 447/352/16-а
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/18/16
Справа №447/352/16-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

05.07.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Головатий А. П. , за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області та Франківського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить ухвалити рішення про скасування постанови серії ПС2 №625019 від 16.01.2016 року у справі про адміністритивне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 16.01.2016 року об 11:20 годині позивач, керуючи автомобілем «Тойота» рухався по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку м. Львова зі швидкістю в межах 60 км/год в щільному потоці інших транспортних засобів та був зупинений працівниками поліції. Вони пояснили, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме п.12.4., та показали позивачу прилад, яким було виміряно швидкість руху його автомобіля, де була зазначено швидкість "93 км/год". Позивач висловив свої зауваження працівникам поліції та пояснив, що він рухався відповідно до ПДР України та не перевищував швидкості. Після цього поштою позивачу надійшла постанова про вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої його було визнано винниму у вчиненні адміністративного правопорушення, а також зазначено, що він рухався зі швидкістю 85 км/год. Вимірювач швидкості «ВІЗИР», який був використаний працівниками поліції для фіксації швидкості руху транспортного засобу позивача, повинен працювати на штативі та фіксувати швидкість у автоматичному режимі. Цих вимог не було дотримано. Крім того, показане позивачу у момент його зупинки зобораження не пов'язувало вказану на екрані швидкість руху з його транспортним засобом. Тож, на думку позивача, для встановлення факту перевищення швидкості у працівників поліції не було достатніх доказів. Документів про допуск приладу «ВІЗИР» до використання в Україні та про повірку даного приладу на прохання позивача працівники поліції не надали.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обґрунтування наведені у позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, хоча були належно повідомлені про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Заперечення на позов не подали.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2016 року серії ПС2 №625019 на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до цієї постанови позивач порушив вимоги п. 12.4. ПДР України, а саме перевищив дозволену швидкість руху транспортного засобу в межах населеного пункту більш як на 20 км/год., рухаючись зі швидкістю 85 км/год.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є застосвування спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, доводи позивача наведені у позовній заяві відповідачем не спростовані.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.280 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ПС2 №625019 від 16.01.2016 року у справі про адміністритивне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Головатий А. П.