Справа № 826/17885/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Глущенко Я.Б.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ойл Компані " до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл Компані» звернулося до Окружного адміністративного суду міста з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві , в якому просить суд :

- визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Ойл Компані» за звітний податковий період - червень 2015 року; додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів; додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість»;

- визнати податкову декларацію/звітність з податку на додану вартість ТОВ «Ойл Компані» за звітний податковий період - червень 2015 року та додатки 1,5 до неї такими, що подані вчасно.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Ойл Компані» за звітний податковий період - червень 2015 року; додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів; додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість». Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві визнати податкову звітність з податку на додану вартість ТОВ «Ойл Компані» за звітний податковий період - червень 2015 року та додатки 1,5 такою, що подана 17.07.2015.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, , апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що дії ДПІ у Голосіївському районі ДФС у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації за червень 2015 року за № від 17.07.2015 вчинено відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл Компані» подало до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року. Разом із декларацію позивач подав Додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість (розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість) та Додаток 5 до податкової декларації (розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів).

Податкова адреса позивача, зазначена в податковій декларації з податку на додану вартість: 01033, м. Київ, вулиця Володимирська, буд. 71, офіс 45, кімната 15.

Відповідно до квитанції № 1 від 17.07.2015 зазначено: «Документ доставлено до Державної податкової служби України. Документ збережено на центральному рівні. Документ буде оброблено у складів пакету пов'язаних документів. Через певний час подбайте про прийом квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття вашого електронного звіту на районному рівні».

В квитанції № 2 від 17.07.2015 зазначено наступне: «Документ доставлено до районного рівня ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві. Прийнято пакет».

Однак, на адресу ТОВ «Ойл Компані» Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено повідомлення № 12433/10/26-50-15-001 «Про відмову у прийнятті податкової звітності». В даному листі зазначено, що товариством було надіслано засобами електронного зв'язку декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період «червень 2015 року» за № від 17.07.2015, у якій встановлено невідповідність реєстраційних даних (адреса реєстрації) відповідно до даних Єдиного державного реєстру. Зазначено, що у зв'язку з наведеним та відповідно до ст. 48 Податкового кодексу України, вищевказана податкова звітність вважається не поданою.

Позивач з огляду на суперечливий характер отриманої відповіді (дій працівників податкового органу щодо неприйняття податкової звітності) 27.07.2015 повторно подав декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період за червень 2015 року за № та додатки до неї.

Проте, позивач отримав повідомлення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № 13456/10/26-50-15-01-10 від 28.07.2015. В цьому повідомленні зазначено, що декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період «червень 2015 року» за № від 27.07.2015; додаток 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за № від 27.07.2015 вважається не поданою. При цьому, жодних причин неприйняття податкової звітності не зазначено.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у податкового органу підстав для відмови у їх прийнятті та реєстрації.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Податковий кодекс України (далі - ПКУ) визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПКУ, податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1 статті 203 ПКУ).

Згідно з пунктом 46.5 статті 46 та пунктом 48.1 статті 48 ПКУ, податкова декларація складається за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Під обов'язковими реквізитами в силу приписів пункту 48.2 статті 48 ПКУ розуміється інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно до п.48.3 ст. 48 ПКУ податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Передбачений статтею 48 ПКУ перелік обов'язкових реквізитів декларації є вичерпним.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 р. за N 1267/26044 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затверджено форму та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Визначена вказаним нормативно-правовим актом форма декларації містить у собі усі визначені пунктом 48.3 статті 48 ПКУ обов'язкові реквізити, а також передбачає заповнення такого додаткового реквізиту як місцезнаходження (місце проживання) платника податків - рядок 6 "податкова адреса платника податків"

Відповідно до підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПКУ податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Пунктом 49.8 статті 49 ПКУ, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Статтею 49 ПКУ передбачено, що у випадку подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Враховуючи, що спірні правовідносини, що є предметом розгляду, стосуються питання правомірності відмов податкового органу у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за червень 2015 року, вирішення даного публічно-правового спору пов'язується з оцінкою цього документа в частині відповідності порядку його заповнення вимогам чинного податкового законодавства.

Податкова декларація позивача з податку на додану вартість за червень 2015 року складена за формою, що затверджена наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 р. № 966.

Відповідно до пункту 45.2 статті 45 ПКУ, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 № 755-ІУ (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон № 755-ІУ) визначено, що місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Статтею 17 Закону № 755-ІУ визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Частиною 1 статті 18 Закону № 755-ІУ відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, в рядку 6 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року зазначену податкову адресу: 01033, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 71, офіс 45, кімната 15, що відповідає адресі, визначеній у наявному в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ " Ойл Компані".

Крім того, встановлення факту відсутності юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням може мати значення для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вирішення питання про припинення цієї юридичної особи, анулювання реєстрації платника ПДВ тощо. Водночас незнаходження юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням не є перешкодою для подання до податкового органу податкових декларацій, інших звітних документів, обов'язковість подання яких передбачена законом, і не може бути передумовою для невизнання податкової декларації платника.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в силу приписів статті 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації перевірці підлягають виключно реквізити, що передбачені пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, і лише заповнення платником податків реквізитів декларації з порушенням вимог цих підпунктів є підставою для відмови у прийнятті декларації.

Враховуючи, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Ойл Компані" податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року не містить в собі жодних порушень (заповнені всі обов'язкові реквізити), передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, відмова ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті вказаної декларації є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного податкового законодавства України.

Окрім того, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги те, що позивачем 18.08.2015 подано скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві на протиправні дії співробітників ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та 21.08.2015 подано до прокуратури Голосіївського району міста Києва про вчинення корупційного правопорушення та зловживання службовим становищем співробітниками ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

За результатами перевірки встановлено, що службові особи ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві внесли до офіційного документу завідомо неправдиві відомості про невірне зазначення місцезнаходження (місце проживання) платника податків та неправомірно відмовили платнику податків - ТОВ «Ойл Компані» () у прийнятті податкової декларації з ПДВ № від 27.07.2015.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання відповідача вчинити дії є цілком обґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.07.2016.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Я.Б. Глущенко

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Глущенко Я.Б.

Петрик І.Й.