Справа № 308/14961/15-а
Суддя: Семерак І. О.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Семерак І.О.

при секретарі - Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Сіденко О.Г., третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області з метою проведення державної реєстрації права власності на належне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку розміром 0,0098 га за вказаною адресою. Однак, державним реєстратором Сіденко О.Г. рішенням №26314602 від 20.11.2015 року їй було відмовлено в цьому посилаючись на ст.367 ЦК України, зокрема на відсутність нотаріально посвідченого договору про поділ нерухомого майна між співвласниками.

Позивач вважає вказану відмову неправомірною оскільки між співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3, якому належить на праві спільної часткової власності ? частки вказаного житлового будинку, та ОСОБА_1, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким на праві спільної часткової власності належить по ? частки вказаного житлового будинку, 20.08.2014 року укладено нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування житловим будинком. Брати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно п.12 Договору провели реконструкцію своєї частини будинку, виготовили земельну документацію і отримали кадастровий номер на свою частину земельної ділянки, а також отримали в управлінні містобудування та архітектури Ужгородської міської ради Довідку про присвоєння поштової адреси - АДРЕСА_1.

Зазначає, що претензій з боку сусіда - ОСОБА_3 не має, підтвердженням чого є надана ним нотаріально посвідчена заява останнього.

Таким чином, оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_2, фактично поділено в натурі між співвласниками на підставі вищевказаного договору від 20.08.2014 року, тому, у відповідності до ч.2 ст.367 ЦК України, право спільної часткової власності на нього припинено.

У зв'язку з цим, просить визнати протиправним вищевказане рішення державного реєстратора Сіденко О.Г. від 20.11.2015 року та зобов'язати його провести реєстрацію вказаного будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. та зареєстровано в реєстрі за №3-1812 та 3-1813, на праві спільної часткової власності належить по ? частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25844912 та №25843748 від 20.08.2014 року.

Іншим співвласником вказаного житлового будинку в розмірі ? частки являється ОСОБА_3

20.08.2014 року між ОСОБА_3 (сторона 1) та ОСОБА_1 (сторона 2), яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, укладено договір про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Головко Є.В. та зареєстровано в реєстрі за №350.

Зокрема, п.12 вказаного договору визначено, що сторони домовились, що кожна сторона здійснить реконструкцію своєї частини житлового будинку, яка перебуває у володінні та користуванні відповідно до умов цього договору, з подальшою здачею в експлуатацію та реєстрацією права власності на таку частину житлового будинку як на окремий, виділений в натурі об'єкт права власності (для сторони 2 - по ? частці кожному співвласнику). У зв'язку з цим сторони вказаного договору надають одна одній згоду на проведення такої реконструкції та оформлення права власності. Даний договір сторони вважають документом, яким у відповідності до чинного законодавства визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна (житлового будинку), що набувається у власність кожною стороною.

Нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_3 від 20.04.2014 року стверджується, що останній надав згоду співвласникам будинку за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на проведення реконструкції цього житлового будинку та згоду на присвоєння окремої нумерації, оформлення технічних умов та після завершення реконструкції згоду на здачу в експлуатацію та реєстрацію права власності на цю частину житлового будинку , як на окремий, виділений в натурі об'єкт права власності.

Згідно висновку експерта від 09.09.2014 року щодо технічної можливості розподілу об'єкта нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 103,10 кв.м., житловою площею 65,20 кв.м. і підвалом 17.40 кв.м., склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси наступні: за ОСОБА_3 4229/10000 ід.ч. житлового будинку АДРЕСА_1; за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 5771/10000 ід.ч. житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно довідки управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради №2054 від 17.10.2014 року, виданої ОСОБА_5 та ОСОБА_4, частині житлового будинку по АДРЕСА_2, згідно адресного плану м.Ужгорода та відповідно до рішення міськвиконкому №414 від 15.10.2014 року п.5 надана поштова адреса: АДРЕСА_1.

Таким чином, судом належними та допустимими доказами встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2, фактично поділено в натурі між співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі вищевказаного договору про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком від 20.08.2014 року, і поділеним будинкам присвоєно окремі адреси.

Також судом встановлено, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виготовлено технічний паспорт, земельну документацію і отримано кадастровий номер на свою частину земельної ділянки за вказаною адресою.

18.11.2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на належне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вищевказане нерухоме майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки розміром 0,0098 га за вказаною адресою.

Однак, за результатом розгляду вказаної заяви, рішенням державного реєстратору прав на нерухоме майно Сіденко О.Г. №26314602 від 20.11.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в цьому посилаючись на ст.367 ЦК України, зокрема на відсутність нотаріально посвідченого договору про поділ нерухомого майна між співвласниками.

Так, ч.ч.1-3 ст. 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_2, фактично поділено в натурі між співвласниками на підставі вищевказаного нотаріально посвідченого договору про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком від 20.08.2014 року, тому виходячи з вимог ч.2 ст.367 ЦК України, суд вважає, що право спільної часткової власності на нього припинено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Сіденко О.Г. протиправно 20.11.2015 року винесено рішення про відмову у державній реєстрації за громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Жодного належного та допустимого доказу на правомірність винесення свого рішення відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає позов ОСОБА_1 в цій частині обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання державного реєстратора зареєструвати та видати свідоцтва про право власності на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, то така є безпідставною і задоволенню не підлягає, оскільки на сьогоднішній день Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, до якої зверталася ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ліквідована, а тому останні мають право на звернення з цим питанням до державного реєстратора прав на нерухоме майно в порядку визначеному чинним Законодавством.

Керуючись ст.367 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 14-19, 71, 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Сіденко О.Г., третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Сіденко О.Г. від 20.11.2015 року про відмову у державній реєстрації за громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.