Справа № 308/1740/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2016 року у справі № 308/1740/16-а було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

За ухвалою від 11.04.2016 року судом було за клопотанням позивача виправлено описку у тексті ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2016 року у справі № 308/1740/16-ц про відкриття провадження замінивши слово «скаргою» на «адміністративним позовом».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постанова не відповідає вимогам закону, а саме не дотримано вимоги статей 245, 255, 280 КУпАП, оскільки не з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав зазначений позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях, оскільки вважає, що в діях посадових осіб відсутні будь - які порушення.

Заслухавши позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702899, винесеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції Гриняк - Меніс Вікторією Вячеславівною, 09 лютого 2016 року о 00 год. 30 хв. в м. Ужгороді по вул. Українській, дім 30, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом у якого в темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною першою статті 222 КпАП України визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 КпАП України розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно пункту 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у КУпАП неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до пункту 2.4 вищезазначеного Рішення скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Дана правова норма, на відміну від норми частини першої цієї статті, не містить гіпотези щодо оспорювання особою, що притягується до адміністративної відповідальності, допущеного правопорушення і адміністративного стягнення.

Відтак, позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із пп. «а» п. 19.1 Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Позивач пояснив у судовому засіданні, що у нього сталася технічна несправність транспортного засобу і щоб завести його він змушений був вимкнути всі світлові пристрої, завести і потім ним були ввімкнені світлові пристрої, як того вимагають правила.

Проте такі дії позивача не відповідають вимогам пп. «а» п. 9.9 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Пунктом 9.10 Правил дорожнього руху також передбачено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не були виконані дії, передбачені п. 9.9 і 9.10 Правил дорожнього руху, працівниками поліції було обґрунтовано зафіксовано наявність порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху позивачем.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в діях позивача підтверджується наданими позивачем в судовому засіданні поясненнями та постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 702899, винесеною інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції Гриняк - Меніс Вікторією Вячеславівною.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного позову.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 48, 70, 71, 159, 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 08.07.2016.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова