Справа № 804/15896/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 рокусправа № 804/15896/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

за участю:

представника позивача: Медведєва К.І.,

представника відповідача: Смольнякової А.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф.Е.Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі №804/15896/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови, -

в с т а н о в и в :

24 листопада 2015 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило скасувати картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20046 від 20.05.2015 року; визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600370/1 від 20.05.2015 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при митному оформленні товарів, які ввозились на територію України, товариство задекларувало їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), додавши до декларації документи, що підтверджують їх вартість згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України. Однак, на думку позивача, митний орган безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору (контракту) та прийняв протиправне рішення про коригування митної вартості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що під час прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови діяв у продяку, та в межах повноважень визначених Законом. Просив в судовому засіданні апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав викладених в апеляційній скарзі та адміністративному позові, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та при йняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" (далі - покупець) та ТОВ "Русская горно-металлургическая компания" (РФ) (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12, згідно з умовами якого продавець зобов'язався передати покупцю, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар, найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки якого визначаються даним контрактом, додатками (специфікаціями) та додатковими угодами до нього, які є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до положень зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе.

Згідно Додатку №3 від 06.05.2015 року до контракту продавець постачає, а покупець приймає та оплачує товар залізорудний концентрат в кількості 180 000,00 тон за базовою ціною 1963,69 руб.РФ/т.

Якщо фактичний вміст більше чи менше базового вмісту Fе 66%, базова ціна сировини збільшиться чи зменшиться пропорційно фактичному вмісту Fе. Надбавка або знижка до базової ціни сировини складає 21,12 руб.РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.

Умови поставки: СРТ- станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці, Україна (Інкотермс -2010).

Умови оплати: 100% оплата протягом 10 банковських днів з дати здачі товару продавцем першому перевізнику, обумовлена датою штампеля станції відправлення в залізнодорожній квитанції про прийняття товару до перевезення.

Товаровідправник: ВАТ "Стройленский ГОК", Росія, 309500, Білгородська область, м. Старий Оскол, південно-західний район, площадка Фабрична, проїзд - 4.

Покупець: ПАТ "Дніпровський Меткомбінат", 51925, Україна, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-б.

Товароотримувач: ПАТ "Дніпровський Меткомбінат", 51925, Україна, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-б.

Для митного оформлення ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/020906 від 20.05.2015 року.

Митна вартість товару була заявлена декларантом позивача відповідно до ст. 58 МКУкраїни шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) і складала 1,9689RU за кг.

На підтвердження визначеної митної вартості декларантом позивача були надані документи, які перелічені у графі 44 МД, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додаток №3 від 06.05.2015 року до зовнішньоекономічного контракту № 15-0835-12, рахунки-фактури №БЕЛ00043 від 11.05.2015 року, №БЕЛ00042 від 11.05.2015 року, №БЕЛ00044 від 12.05.2015 року, №БЕЛ00045 від 12.05.2015 року, №БЕЛ00047 від 16.05.2015 року, №БЕЛ00048 від 16.05.2015 року, №БЕЛ00049 від 16.05.2015 року, рахунки-фактури б/н від 11.05.2015 року (2 шт.), від 12.05.2015 року (2 шт.), від 16.05.2015 року (3 шт.), сертифікати про походження товару форми СТ-1 №RUUA , №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, №RUUA, сертифікати якості №№ 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, залізничні накладні №43415108 від 12.05.2015р., №43426493 від 14.05.2015р., №46022604 від 14.05.2015р., №43406164 від 12.05.2015р.,№43415132 від 12.05.2015р., №АЦ634441 від 16.05.2015р., №АЦ634442 від 16.05.2015р., №АЦ634443 від 16.05.2015р.

За поданою до митного оформлення МД від 20.05.2015 року № 110010000/2015/020906 (відмовлена), відповідачем сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 "Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар №1. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації докумен підтверджують митну вартість товарів".

20.05.2015 року відповідач прийняв картку відмови та надав декларанту письмову вимогу про надання протягом 10 днів додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару, транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що мітять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що мітять відомості про вартість страхування; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Запитуваного переліку додаткових документів декларантом надано не було, у зв'язку з чим, митним органом 20.05.2015 року було здійснено коригування митної вартості товару за рішенням №110010000/2015/600370/1 у бік збільшення із використанням резервного методу визначення митної вартості товару 2(ґ).

Правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товару від 20.05.2015 року №110010000/2015/600370/1 та картки відмови в митному оформленні від 20.05.2015 року № 110010000/2015/20046 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що надані до митного оформлення документи містять невідповідності, та в своїй сукупності не дають змогу встановити дійсну митну вартість товару, відтак, з урахуванням обставин справи та вимог МК України, митний орган мав законні підстави для винесення оскаржуваних картки відмови та рішення про коригування митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Натомість, у відповідсності до чинного законодавства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен діяти лише у межах повноважень та на підставі визначених законом.

Враховуючи аналіз приведених вище норм права, підставою для проведенню дій по коригуванню митної вартості товару можуть слугувати лише обгрунтовані сумніви митного органу в правильності визначення декларантом митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товару №110010000/2015/600370/1 від 20.05.2015р. наведено про виявлення наступних розбіжностей у документах, поданих декларантом під час процедури митного оформлення:

По-перше, товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, додаток 3 від 06.05.2015, що заявлений декларантом ПАТ "ДМКД" як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ВМД декларантом ПАТ "ДМКД" не наданий.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що виробником та відправником Товару є ВАТ "Стойленский ГОК", Продавцем за Контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, укладеним позивачем, є ТОВ "Русская горно-металлургическая компания". Тобто вказаний Контракт є посередницьким, а не прямим, як вірно вказано митним органом.

Згідно п.1 ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Тобто, необхідність витребування договору з третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не є безпосереднім свідченням наявності розбіжностей. Необхідність надання такого документу може мати місце лише у випадку витребування додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі виявлення розбіжностей у документах, які є обов'язковим для визначенням митної вартості товарів, наведених у ч.2 ст.53 МК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що митний орган не вказав яка саме невідповідність (розбіжність) виявлена у даному випадку, обмежившись лише доводами стосовно визначення Контракту як посередницького.

По-друге, відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту та додатку 3 залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1963,69руб. РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12руб. РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.

Позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури:

- №БЕЛ00043 від 11.05.2015 року - вартість 1967,91руб.РФ/т, вміст Fе 66,2 %,

- №БЕЛ00042 від 11.05.2015 року - вартість 1970,03 руб.РФ/т, вміст Fе 66,3 %,

- №БЕЛ00044 від 12.05.2015 року - вартість 1974,25руб.РФ/т, вміст Fе 66,5 %,

- №БЕЛ00045 від 12.05.2015 року - вартість 1976,36руб.РФ/т, вміст Fе 66,6 %,

- №БЕЛ00047 від 16.05.2015 року - вартість 1967,91руб.РФ/т, вміст Fе 66,2 %,

- №БЕЛ00048 від 16.05.2015 року - вартість 1967,91 руб.РФ/т, вміст Fе 66,2%,

- №БЕЛ00049 від 16.05.2015 року - вартість 1967,91 руб.РФ/т, вміст Fе 66,2%.

Вміст Fе в рахунках-фактури не зазначений та не підтверджений наданими сертифікатами якості №№ 42, 41, 43, 44, 45, 46, 47.

Зазначені рахунки-фактури виставлені ТОВ "Русская горно-металлургическая компания" в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ.

Також, позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару - ВАТ "Стройленский ГОК", а саме: від 11.05.2015 року (2 шт.), від 12.05.2015 року (2 шт.), від 16.05.2015 року (3 шт.), які виставлені в рамках контракту №15-04-29, додатку від 29.04.2015 року №2, згідно з якими вартість товару визначена в єдиному розмірі - 1290,00 руб.РФ/т при базовому вмісті Fе - 66,5%.

Судом встановлено, що контракт № 15-04-29, та додаток №2 від 29.04.2015 року до митного оформлення позивачем не надано.

Крім того, рахунки виробника містять посилання на сертифікат якості №№ 42, 41, 43, 44, 45, 46, 47 для можливості ідентифікації за вмістом Fе.

Рахунки виробника та рахунки контрактоутримувача містять вартість оцінюваного товару, визначену відносно різної базової ціни, що залежить від вмісту Fе. У зв'язку з відсутністю договору з третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та містять ціну товару, визначену в залежності від вмісту Fе, що не відповідає ціні рахунків виробника.

З урахуванням того, що вищезазначені документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається, то зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару.

По-трете, рахунки контрактоутримувача, і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження вмісту Fе позивачем надані сертифікати якості; ідентифікацію рахунку із сертифікатом якості можливо здійснити лише за вагою товару, колегія суддів звертає увагу, що згідно вищенаведених положень п.п.2.4 п.2 Контракту саме в сертифікатах якості зазначається Виробник, дата відвантаження, вантажоодержувач, найменування Товару, відвантажена кількість, зміст заліза, вологи та кремнезему.

При цьому твердження відповідача про те, що ідентифікацію рахунку із сертифікатом якості можливо здійснити лише за вагою товару є необґрунтованим, оскільки, як зазначено вище, до кожного з вказаних рахунків-фактур (інвойсів) ТОВ "Русская горно-металлургическая компания" наявний додаток, в якому міститься посилання на номер сертифікату якості.

При дослідженні цих документів колегією суддів встановлена відповідність вищенаведених рахунків-фактур (інвойси) контрактоутримувача сертифікатам якості №№ 42, 41, 43, 44, 45, 46, 47.

Водночас, доводи митного органу про те, що рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки - ВАТ "Стойленський ГОК", а також те, що вказані рахунки виробника містять посилання на певний сертифікат якості для можливості ідентифікації за вмістом Fе, але, незважаючи на різний вміст Fе, ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1913.69 руб. РФ/т при базі заліза 66,5 %, є обґрунтованими з огляду на наступне:

Так, у вказаних рахунках-фактурах виробника міститься посилання на певний номер сертифікату якості (№42, 41, 43, 44, 45, 46, 47), але база заліза (Fе) вказана у всіх цих рахунках однакова - 66,5 %, ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1290 руб. РФ/т, в той час як сертифікати якості містять різну базу заліза (66,2 %, 66,3 %, 66,5 %, 68,9 %, 66,6%) і, в свою чергу різну ціну містять вищенаведені рахунки-фактури (інвойси) контрактоутримувача.

Тобто наявними є розбіжності, які стосуються вартості Товару, заявленого позивачем до митного оформлення.

Також Митницею вірно зауважено, що вищевказані рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало, не мають підписів уповноважених осіб

По-четверте, зазначені вище надані декларантом рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах і печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане Положення передбачає проставлення печаток і штампів митними органами на перевізних документах, якими є транспортні та комерційні документи. Тобто перевезення товару може здійснюватися або за транспортними документами і/або за комерційними. У п.6 Положення чітко зазначено, що відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.

Таким чином, у разі перевезення товару і за транспортними документами і за комерційними, печатка може міститися лише на одному з таких документів, у разі, якщо інший вказано у додатку першого.

Відтак, необґрунтованими є доводи відмов дача в частині виявлення невідповідностей в поданих декларантом рахунках контрактоутримувача та виробника.

По-пяте, за відомостями гр.46 наданої декларантом ПАТ "ДМКД" копії декларації країни експорту від 07.05.2015 року № 101011100/075015/0000483 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 35,29 дол. США/т, що за курсом ЦБРФ станом на день оформлення зазначеної МД складає 1763,76 руб. РФ/т, що не відповідає ні рахунку виробника, ні рахунку контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи наведені обставини підтверджуються, проте декларація країни експорту не входить в перелік документів, що підтверджують митну вартість згідно ч.2 ст.53 МК України.

Отже, виявлені Митницею зазначені обставини щодо різниці між вартістю оцінюваного товару, зазначеною у декларації країни експорту, та зазначеною в рахунках виробника і рахунках контрактоутримувача, можуть носити лише допоміжний характер у позиції митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях, які підтверджують числові значення складових митної вартості Товару.

По-шосте, за умовами контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12, додатку 3 від 06.05.2015 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно до заяви ПАТ "ДМКД", що викладена у листі від 22.05.2015 року Довідка трансп. №062Д/1303 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно до п.10 ст.58 МКУ вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Згідно п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

За п.4 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Мінфіну України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Позивач не погоджується з доводами Митниці про відсутність підтвердження транспортних витрат і зазначає, що оскільки товар постачається на умовах СРТ м.Дніпродзержинськ, згідно яких витрати на транспортування товару несе продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачені Митним кодексом України.

Суд зазначає, що дійсно, умови поставки СРТ (Інкотермс 2010) означають, що продавець передає товару перевізнику чи іншій особі, номінований продавцем товар, в узгодженому місці (якщо таке місце узгоджено сторонами) і що продавець зобов'язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Позивачем надано до митного оформлення документи, які підтверджують транспортну складову митної вартості товару - залізничні накладні.

У даних залізничних накладних в графах 4, 20 зазначено, що платниками по Російській залізниці є АТ "ПГК", по Укрзалізниці - ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні".

При цьому, жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та АТ "ПГК" і ТОВ "Перша вантажна компанія України" до митного оформлення позивачем не було надано.

Отже, дана обставина обґрунтовано викликала у Митниці сумніви в тому, що саме Продавцем сплачені витрати на транспортування (як того вимагає умови СРТ) і що ці витрати були включені до ціни товару.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у митного органу були наявні сумніви щодо визначеної декларантом ціни товару, а надані позивачем документи не дають можливість довести відповідність задекларованої митної вартості позивачем з методом №1, відтак, рішення про коригування митної вартості товару відповідає вимогам чинного законодавства, в свою чергу, правомірність рішення про коригування митної вартості товару, зумовлює відсутність підстав для скасування і картки відмови.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, та підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі №804/15896/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко