Справа № 2а-2737/09/1470
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 р. Справа № 2а-2737/09/1470

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Домусчі С.Д.

за участю секретаря: Богданової С. Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2009 року Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби (надалі -ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) звернулася до суду першої інстанції з позовом про стягнення з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 50 662, 12 грн.

Позовні вимоги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва обґрунтовувалися ст.3 Закону України від 21 грудня 2000 року №2181 -ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"(надалі -Закон №2181 -ІІІ).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року позовні вимоги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва - задоволено.

Суд стягнув з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету податковий борг у сумі - 50 662 грн.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції погодився з доводами ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про наявність у відповідача податкового боргу.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 просить його скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтовувалася тим, що з актом перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва він не ознайомлений, зміст акту містить суперечки, а податкові повідомлення -рішення, які були прийняті на його підставі є - протиправними.

Відповідачем заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією за результатами проведеної перевірки, оформленої актом від 18.02.2009, було прийнято податкові повідомлення - рішення від 16.03.2009 №/0, яким Підприємцю визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 24 894,00 грн., та № /0, яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ з урахуванням штрафних санкцій у сумі 26 025,50 грн.

Відповідно до Закону №2181 -ІІІ (якій діяв на момент спірних правовідносин) податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійне узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Стаття 5 п.5.1. п.п.5.2.1 Закону №2181 -ІІІ передбачає, що податкове зобов'язання нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 мт.4 цього закону вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. "б" п. 2.12. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 02.07.2001 № 266, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.07.2001 за № 595/5786, податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення (за винятком випадків, коли платник податків у встановлені Законом терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження).

Як вбачається з акту перевірки, відповідач з ним ознайомлений не був.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що він в загалі не знав про проведення перевірки та про прийняті податкові повідомлення -рішення.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи є докази які надав контролюючий орган та зазначив про безпідставність твердження Підприємця про його необізнаність щодо проведення перевірки, оскільки отримав копію наказу та направлення на проведення перевірки, про що свідчать підписи Підприємця у відповідних розписках (а.с. 121-122), крім того відповідач також запрошувався для ознайомлення та підписання акту перевірки.

Апеляційний суд бере до уваги той факт, що позивач направляв податкові повідомлення - рішення від 16.03.2009 Підприємцю засобами поштового зв'язку, але у зв'язку з його відсутністю за юридичною адресою були повернуті. В подальшому вказані податкові повідомлення - рішення були розміщені на дошці податкових повідомлень.

Крім того, у зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу контролюючим органом було винесено першу та другу податкові вимоги, які також були розміщені на дошці податкових повідомлень.

Враховуючи, що суми податкового зобов'язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженими у розумінні Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " , позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що 02.06.2016 року в клопотанні про відкладення розгляду справи позивачем був наданий витяг з ЄДРЮОФОПГФ в якому вказано, що 14.07.2014 року припинено підприємницьку діяльності. При цьому, надані ОСОБА_1 вищевказані документи не досліджувались ні в першій інстанції, ні в другій. Суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що Державною податковою інспекцією за результатами проведеної перевірки, оформленої актом від 18.02.2009, було прийнято податкові повідомлення - рішення від 16.03.2009 №/0, яким Підприємцю визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 24 894,00 грн., та № /0, яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ з урахуванням штрафних санкцій у сумі 26 025,50 грн, а припинення підприємницької діяльності 14.07.2014 року. Тому суд апеляційної інстанції не бере до уваги даний витяг.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи апеляційної скарги, оскільки необґрунтованість позову податкового органу не підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196, 198, 200, 206, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з часу отримання копії рішення сторонами.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: С.Д. Домусчі