Справа № 816/411/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/411/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Нужненка Ю.І.,

представника відповідача - Власюк С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" від ім. УО ФГВФО на здійснення ліквідації Білої І.В. до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування рішення та податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2016 року позивач ПАТ "Український інноваційний банк" від ім. УО ФГВФО на здійснення ліквідації Білої І.В. звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 11 січня 2016 року № 83/10/16-12-23-07 та податкової вимоги від 05 січня 2016 року № 1-23.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у зв'язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідач не мав права виносити податкову вимогу про сплату податкового боргу в загальній сумі 9451,01 грн. та приймати рішення про опис майна у податкову заставу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що податкова вимога від 05 січня 2016 року № 1-23 сформована контролюючим органом в автоматичному режимі у зв'язку із наявністю у позивача узгодженої суми податкового зобов'язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в розмірі 9451,01 грн. Зазначав, що внаслідок несплати ПАТ "Український інноваційний банк" визначеної податковою вимогою від 05 січня 2016 року № 1-23 суми податкового боргу, відповідачем прийнято рішення про опис майна боржника у податкову заставу. При цьому пояснив, що направлення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу не є заходами примусового погашення податкового бору, а за своєю правовою природою належать до застережних заходів, спрямованими на першочергове самостійне визначення боржником джерел погашення такого боргу, а відтак, спірні податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 "Про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" (а.с. 18), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 року № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" (а.с. 16-17), відповідно до якого, з 24 грудня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду Білу І.В.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно вимог статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

В ході розгляду справи встановлено, що у зв'язку з наявністю у ПАТ "Укрінбанк" непогашеної заборгованості із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 9451,01 грн. відповідачем сформовано податкову вимогу від 05 січня 2016 року № 1-23 (а.с. 14).

Пунктом 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Отже, податковою вимогою від 05 січня 2016 року № 1-23 відповідач повідомив позивача про необхідність включення його до реєстру кредиторів у зв'язку з наявністю у ПАТ "Укрінбанк" заборгованості зі сплати податку.

Матеріалами справи підтверджено, що Постанова Національного барку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк"" № 180 прийнята Нацбанком 22 березня 2016 року (а.с. 36), а відтак відповідачем, як кредитором, заявлено вимоги до банку в установлений чинним законодавством 30 дений строк.

Твердження позивача стосовно того, що відповідач вимагає від позивача сплати податків поза межами процедури встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки окрім направлення на адресу боржника податкової вимоги відповідачем жодних заходів не здійснювалось.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо вжиття примусових заходів стягнення податкового боргу, в тому числі застосування податкової застави, та скасування рішення про опис майна в податкову заставу від 11 січня 2016 року № 83/10/16-12-23-07, суд вважає за необхідне вказати наступне.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення /пункти 88.1-88.2 статті 88 Податкового кодексу України/.

Пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом із тим, Податковий кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" /пункт 1.3 статті 1 Податкового кодексу України/.

Пунктом 3 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Заходами примусового характеру є стягнення податкового боргу інкасовими дорученнями на підставі рішення суду, стягнення готівки (рішення суду), звернення до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків у банках та інших фінансових установах, адміністративний арешт, реалізація майна, що перебуває у податковій заставі /глава 9 Податкового кодексу України/.

Зважаючи на те, що наявний у ПАТ "Укрінбанк" податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб залишається непогашеним, направлення податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу визнається застережним заходом до боржника та не суперечить вимогам пункту 3 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Належить також зазначити, що позивачем суду не надано доказів на підтвердження наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про встановлення публічного обтяження стосовно майна ПАТ "Укрінбанк".

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність винесеної ним податкової вимоги від 05 січня 2016 року та рішення про опис майна у податкову заставу від 11 січня 2016 року № 83/10/16-12-23-07.

Разом із цим, позивач, не надав суду належних доказів, що свідчили б про порушення відповідачем норм чинного законодавства та вчинення дій щодо обтяження майна ПАТ "Укрінбанк".

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи спірні рішення контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, а позовні вимоги ПАТ "Укрінбанк" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ПАТ "Укрінбанк" повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко