Справа № 826/24580/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповільністю "Консалтингова Група "Партнери" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповільністю "Консалтингова Група "Партнери", звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 жовтня 21015 року № , яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 1 024 226,00 грн., та застосовано штрафні санкції у розмірі 256 056,50 грн., та №, яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1 079 016,00 грн., та застосовано штрафні санкції на суму 539 508,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення №, № від 29 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, представник Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група Партнери» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ» за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт №64/26-57-22-04-10/32308446 від 22.10.2015р. (далі - Акт).

На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 29.10.2015 року, яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 1 024 226,00 грн., та застосовано штрафні санкції у розмірі 256 056,50 грн., та № від 29.10.2015 року, яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1 079 016,00 грн., та застосовано штрафні санкції на суму 539 508,00 грн.

Позивач не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті, з огляду на їх необґрунтованість, що у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для прийняття податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про реальне здійснення господарських операцій, проведені позивачем з TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ», та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, наявність належним чином оформлених первинних документів, податкових накладних, виданих зареєстрованим платником податку на додану вартість, а тому податкове повідомлення-рішення протиправне та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Так, з матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді у позивача на обслуговуванні знаходились станції мобільного зв'язку (окремо розташовані об'єкті мережі GSM, що включають електронне обладнання та/або трансмісії з системою інфраструктури та системою електропостачання) на підставі договору з підтримки мереж радіозв'язку № AT10UMA2534 від 01 жовтня 2010 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ACTEJIIT» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ» (Виконавець).

Предметом договору № AT10UMA2534 було виконання Виконавцем робіт з ремонтної підтримки та експлуатації базових станцій мобільного зв'язку, роботи з періодичної підтримки базових станцій мобільного зв'язку, нестандартні роботи та роботи з експлуатації мобільної вежі, роботи з управління матеріалами, роботи з обслуговування веж та інші види робіт, передбачені договором з підтримки мереж радіозв'язку № AT10UMA2534 від 01 жовтня 2010 року. Роботи здійснювались відповідно до умов договору з підтримки мереж радіозв'язку №AT10UMA2534 від 01 жовтня 2010 року на підставі нарядів - замовлень Замовника.

При цьому, згідно умов вказаного договору з підтримки мереж радіозв'язку №AT10UMA2534 від 01 жовтня 2010 року, зокрема пп. 5.2.27, 5.2.28, позивач, для належного виконання взятих на себе зобов'язань, мав право залучати до виконання робіт субпідрядників.

Таким чином, та з метою належного виконання договірних зобов'язань, взятих згідно умов договору №AT10UMA2534, позивач залучив до виконання частини робіт по обслуговуванню базових станцій мобільного зв'язку субпідрядників - TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» та TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ» та уклав з ними відповідні договори про виконання робіт.

Так, відповідно до умов Договору про виконання робіт від 01.03.2013 року № 01/010313, укладеного між TOB «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ» (Замовник) та TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» (Виконавець), Виконавець зобов'язується за завданнями Замовника виконати роботи з планово-профілактичного обслуговування та аварійно відновлювальних робіт базових станцій мобільного зв'язку, а Замовник зобов'язується оплатити такі послуги.

В пункті 1.2. визначено повних перелік робіт, які мають бути надані за умовами вказаного договору з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій.

Крім того, пунктом 3.2 договору передбачено фіксований розмір оплати за надання послуг за обслуговування однієї станції, а саме 720 грн.

За результатами виконання умов договору сторонами були складені та підписані акти приймання-передачі виконаних робіт з додатками до них. У вказаних додатках міститься повний перелік станцій на яких виконано роботи з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій.

Тобто, вказані документи містять відомості про зміст та обсяг проведеної господарської операції з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій та підтверджують сплачену позивачем за їх виконання вартість проведених робіт.

Також за результатами виконання умов договору, позивачем надано належним чином оформлені податкові накладні та банківські виписки, які свідчать про оплату отриманих від контрагента послуг в повному обсязі.

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи робочу переписку між позивачем та TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», зокрема, листом №7 від 01.03.2013 року TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» просить надати дозвіл на безперешкодний доступ спеціалістів TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» до об'єктів, на яких будуть проводитись роботи.

На виконання зазначеного листа-прохання, наказом TOB «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ» від 01.03.2013 року №КР.0-0007/1 про допуск на об'єкт було надано доступ спеціалістам TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» на об'єкти, на яких будуть проводитись роботи, в кількості 20 осіб.

Також, наказом від 01.03.2013 року №КР.0-0007/2 про проведення інструктажу з охорони праці з особами, залученими на роботах по обслуговуванню базових станцій мобільного зв'язку було наказано зі спеціалістами субпідрядника TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» провести інструктаж з охорони праці тощо.

Тобто, вищезазначені документи, на думку колегії суддів, свідчать про фактичне залучення контрагента TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» до виконання робіт та реальність укладеного між ними договору № 01/010313.

Крім того, слід зазначити, що на момент виконання робіт за Договором про виконання робіт від 01.03.2013 року №01/010313, у TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», була наявна Ліцензія Державної архітектурно - будівельної інспекції України на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури серії АЕ № 182735 строком дії з 14 січня 2013 р. по 14 січня 2016 р., що свідчить про можливість виконання робіт контрагентом позивача та наявності у TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» виробничо-технічної бази, працівників з професійним та кваліфікаційним рівнем, необхідним для виконання робіт, а також нормативно-технічного забезпечення та системи контролю якості виконання робіт.

Також, у перевіряємому періоді позивачем було укладено з TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» Договір про виконання робіт від 03.01.2013 року № 01-01/13, за умовами якого TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» (Виконавець) зобов'язується за завданнями Замовника (TOB «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ») виконати роботи з планово-профілактичного обслуговування та аварійно відновлювальних робіт базових станцій мобільного зв'язку, а Замовник зобов'язується оплатити такі послуги.

В пункті 1.2. визначено повних перелік робіт, які мають бути надані за умовами вказаного договору з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій.

Крім того, пунктом 3.2 договору передбачено фіксований розмір оплати за надання послуг за обслуговування однієї станції, а саме 690 грн.

За результатами виконання умов договору сторонами були складені та підписані акти приймання-передачі виконаних робіт з додатками до них. У вказаних додатках міститься повний перелік станцій на яких виконано роботи з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій.

Тобто, вказані документи містять відомості про зміст та обсяг проведеної господарської операції з планово-профілактичного обслуговування станцій мобільного зв'язку та ремонтних робіт станцій та підтверджують сплачену позивачем за їх виконання вартість проведених робіт.

Також за результатами виконання умов договору, позивачем надано належним чином оформлені податкові накладні та банківські виписки, які свідчать про оплату отриманих від контрагента послуг в повному обсязі.

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи робочу переписку між позивачем та TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», зокрема, листом №4/1 від 03.01.2013 року TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» просить надати дозвіл на безперешкодний доступ спеціалістів TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» до об'єктів, на яких будуть проводитись роботи.

На виконання зазначеного листа-прохання, наказом TOB «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ» від 03.01.2013 року №КР.0-0001/21 про допуск на об'єкт було надано доступ спеціалістам TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» на об'єкти, на яких будуть проводитись роботи, в кількості 15 осіб.

Також, наказом від 03.01.2013 року №КР.0-0001/3 про проведення інструктажу з охорони праці з особами, залученими на роботах по обслуговуванню базових станцій мобільного зв'язку було наказано зі спеціалістами субпідрядника TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» провести інструктаж з охорони праці тощо.

Тобто, вищезазначені документи, на думку колегії суддів, свідчать про фактичне залучення контрагента TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» до виконання робіт та реальність укладеного між ними договору № 01-01/13.

Крім того, слід зазначити, що на момент виконання робіт за Договором про виконання робіт від 03.01.2013 року №01-01/13 у TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ», була наявна Ліцензія Державної архітектурно - будівельної інспекції України на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури серії АД № 2035321 строком дії з 23 травня 2012 р. по 23травня 2015 р., що на переконання суду є свідченням можливості виконання робіт контрагентом та наявності у TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ» як виробничо-технічної бази, в тому числі і працівників з професійним та кваліфікаційним рівнем, необхідним для виконання робіт, так і нормативно-технічного забезпечення та системи контролю якості виконання робіт.

Також, судом першої інстанції в ході судового розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що контрагенти, з якими позивач у перевіряємому періоді мав господарські правовідносини - позивача TOB «ЛАЙК ТРЕСТ» та TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ» у період існування договірних відносин, та здійснення господарських операцій були зареєстровані у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Вказаних контрагентів, під час перебування у договірних відносинах з TOB «КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА ПАРТНЕРИ», не було визнано у встановленому законодавством порядку банкрутами, не доведено відповідними доказами фіктивність діяльності, зокрема, у господарських відносинах з позивачем (відсутні відповідні рішення суду, які набрали законної сили та, якими встановлено факти фіктивності підприємств).

Як вірно встановлено судом першої інстанції з наявних в матеріалах справи документів, отримані у зазначених контрагентів послуги були використані в господарській діяльності позивача, а саме - виконання своїх господарських зобов'язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ACTEJIIT» за договором № AT10UMA2534 від 01 жовтня 2010 року, що також підтверджено документально.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведені господарські операції між сторонами відповідають видам господарської діяльності позивача та його контрагентів і свідчать про наявність господарської мети у взаємовідносинах між сторонами. Крім того, вбачається економічна доцільність та ділова мета для проведення даної господарської операції.

Так, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

При цьому, як вбачається з акту перевірки відповідач посилається на відсутність на підприємстві трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення вказаного виду діяльності (на підприємстві працює 1 особа (директор), підприємства реалізовують різносортні товари (роботи, послуги)); відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних засобів, транспортних засобів, механізмів, як наслідок відсутність постачання послуг TOB «Лайк Трест» (), TOB «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» () на адресу TOB «Консалтингова група Партнери».

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначені висновки акта перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях перевіряючого та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, можливість виконання робіт контрагентами та наявності у них (TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛІМІТЕД ЛОУ» та TOB «ЛАЙК ТРЕСТ») як виробничо-технічної бази, в тому числі і працівників з професійним та кваліфікаційним рівнем, необхідним для виконання робіт, так і нормативно-технічного забезпечення та системи контролю якості виконання робіт перевірялось відповідними органами при видачі Ліцензій Державної архітектурно - будівельної інспекції України на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури ерії АД № 2035321 строком дії з 23 травня 2012 р. по 23травня 2015 р. TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» та серії АЕ № 182735 строком дії з 14 січня 2013 р. по 14 січня 2016 р. у TOB «ЛАЙК ТРЕСТ». Вказані документи, на думку суду, підтверджують можливість виконання робіт контрагентами позивача за улкдаеними договорами.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Будь-яких інших мотивувань щодо безтоварності спірних операцій, відповідачем не зазначено ні в акті перевірки, ні в апеляційній скарзі. Також, не надано будь-яких доказів безтоварності господарських операцій, а перевірка перевіряючими була проведена лише за один місяць, тоді як реалізований отриманий за спірними договорами товар наступним контрагентам був в послідуючих місяцях.

Крім того, посилання податкового органу на пояснення свідків, зокрема, засновника, директора та головного бухгалтера TOB «ЛАЙК ТРЕСТ», допитаних у якості свідків у межах досудового розслідування, внесеного до ЄДР за №00000100 від 20.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, що, на думку, контролюючого органу є правовою підставою для неврахування податкових накладних для формування податкового кредиту, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 12.04.2016 року у справі №21-3270а15, колегія суддів не приймає до уваги, так як у згаданій постанові ВСУ міститься посилдання на вирок суду, яким визнано винним директора підприємтва у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 358 КК.

В даному ж випадку відсутні відповідні рішення суду, які набрали законної сили та, якими встановлено факти фіктивності підприємств.

Таким чином, податковим органом не доведено безтоварність господарських операцій між позивачем та TOB «НЬЮ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛОУ» і TOB «ЛАЙК ТРЕСТ»

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що операції позивача з його контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, а факт отримання товару за спірними договорами, використання позивачем отриманого товару та оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право позивача на віднесення понесених витрат до складу податкового кредиту та врахування при формуванні прибутку підтверджується представленими суду первинними фінансово-господарськими документами та наявністю очевидного зв'язку витрат з господарською діяльністю позивача.

Враховуючи, предмет спірних правочинів, беручи до уваги вид діяльності позивача та його контрагентів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції позивача з його контрагентами підтверджуються необхідними документами, а зазначені вище операції використано позивачем у власній господарській діяльності.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що будь яких доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання знятих зобов'язань, в акті перевірки співробітниками ДПС не наведено, і суду першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Доводи та висновки відповідача викладені у акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами є такими, що ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені відповідними доказами, так як судом першої інстанції встановлено, що факт здійснення господарських операцій позивача із контрагентом підтверджений наданими позивачем під час перевірки первинними документами.

В порушення ст. 71 КАС України відповідачем ні в суду першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення. Також, відповідачем не надано документів на підтвердження безтоварності спірних господарських операцій. Разом з тим, позивачем надано суду апеляційної інстанції докази реальності та товарності господарських операцій, проведених зі спірними контрагентами.

Також Європейський суд з прав людини, зокрема, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

З огляду на вищезазначене апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження, а вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 11 липня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.