Справа № 279/2196/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лешко С.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"05" липня 2016 р. Справа № 279/2196/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "28" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними та зобов'язати відповідача відновити з 01 червня 2015 року нарахування та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Коростенського міськрайоного суду Житомирської області від 28.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01.06.2015 року по 11.10.2015 року залишено без розгляду.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - протиправними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити з 11.10.2015 року виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у повному обсязі, з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок.

В судове засідання сторони не з'явилися. Про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд уважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, у відповідності до ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач перебуває на посаді завідувача Коростенського районного відділу управління державної міграційної служби України в Житомирській області, є державним службовцем та перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як отримувач пенсії за вислугу років, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року ( зі змінами).

Відповідач припинив виплату позивачу пенсії з 01.04.2015 року у зв'язку з внесенням змін до ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими було тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, припинено виплату пенсії у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, вирішуючи справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року до ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" були внесені зміни, у відповідності до яких тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцевих положень" вказаного Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 1 червня 2015 року не був прийнятий Закон, вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, тому з цієї дати втратили чинність норми закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, особам, які підпадають під дію цього Закону, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Враховуючи, що з 1 червня 2015 року втратили свою чинність правові підстави тимчасового припинення виплати позивачу пенсії, тому відмова відповідача у виплаті позивачу призначеної, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії, починаючи з 01.06.2015 року є протиправною.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду суду від 28.04.2016 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "28" квітня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,