Справа № 757/27393/15-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Писанець В.А.,

при секретарі Греку А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 10 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Мельника Олександра Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ПС2 № 486085 у справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2015,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить постанову серії ПС2 № 486085 у справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2016, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 340 грн. скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вважає дії відповідача протиправними, а оскаржувана постанова є незаконною, зазначає, що притягнуто його до адміністративної відповідальності у порушення вимог чинного законодавства.

У судове засідання позивач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти № 10 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Мельник О.В. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини поважності своєї неявки суду не повідомив, а відтак на підставі ч.2 ст. 128 КАС України, суд прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.07.2015 об 11-10 год. в м. Києві по вул. Хрещатик, 32 позивач керував транспортним засобом Ягуар ХЕ, днз АА0040РЕ, припаркував автомобіль на зупинці автобуса та залишив його на стоянку, чим порушив п.15.10. Правил дорожнього руху.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 486085 від 30.07.2015 року, винесеною інспектором патрульної поліції роти № 10 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Мельником О.В. позивача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гр. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правила ч.1 п. 3 ст. 288 КУпАП гарантують позивачу право на оскарження рішення відповідача у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексам України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб'єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст. 72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 268 КУпАП, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, у своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що йому не дали можливість реалізувати свої права передбачені чинним законодавством, а саме був позбавлений права на захист, права доступу до правосуддя, зазначивши, що адміністративного правопорушення не здійснював, про що також зазначив у письмових поясненнях до протоколу.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а відтак будь яких сумнівів з приводу наявності вини позивача відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його без розсудливо, а тому позов підлягає задоволенню, із скасуванням оскаржуваної постанови.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 72, 76, 104, 158, 160, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 10 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції Мельника Олександра Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ПС2 № 486085 у справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2015 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 486085 у справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2015 відносно ОСОБА_1.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Писанець