Справа № 803/390/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Справа № 876/3936/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивачів: ОСОБА_1

представника відповідача: Мельник С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державної фіскальної служби України, Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зобов'язання вчинити дії щодо реалізації права на ведення обліку без цифрового ідентифікатора.

Позивачі позовні вимоги мотивували тим, що через релігійні переконання вони не бажають, щоб їх облік як платників податків здійснювався із застосуванням цифрових ідентифікаторів, у зв'язку з чим зверталися до відповідачів із відповідними заявами, у задоволенні яких було неправомірно відмовлено. Стверджують, що не відмовляються сплачувати податки і обов'язкові платежі, проте, хочуть робити це без застосування цифрових ідентифікаторів, та щоб їх облік здійснювався за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження, місцем реєстрації без використання серії та номеру паспорта, і таке право передбачено статтями 3, 8, 22, 28, 32, 34, 35, 55, 64, 120 Конституції України, статями 28, 294, 296, 300 Цивільного кодексу України, статтями 6 - 8 Закону України "Про захист персональних даних", статтею 11 Закону України "Про інформацію", статтею 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації". Позивач звертає увагу, що незважаючи на відсутність необхідності отримувати цифровий ідентифікатор особи неповнолітнім, однак фактично його наявність вимагається під час вступу до навчальних закладів, вчинення нотаріальних дій, отримання коштів в органах соціального захисту тощо. Просив позов задоволити.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є прихожанками церкви Різдва Христового (с. Колодяжне, Ковельського району, Волинської області), що підтверджується довідками від 06.02.2016 року.

Так, 10.02.2016 року позивач - ОСОБА_3 зверталася до відповідачів із письмовими заявами щодо себе та своїх малолітніх дітей, у яких просила, зокрема: 1) щодо себе - зберегти за нею облік як платника податків за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження - ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України, не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, проставити у паспорті (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового кодифікатора - ІІН, серії та номеру паспорта тощо; 2) щодо малолітніх дітей - не вносити інформацію щодо них до Державного реєстру, не надавати їм будь-яких цифрових кодифікаторів, вести їх облік за раніше встановленими формами обліку платників без застосування цифрових кодифікаторів, видати їм довідки "Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора" та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, після отримання дітьми паспортів громадян України проставити у паспортах (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Листами Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області від 15.02.2016 року №№ 561/11-07, 562/11-07, 563/11-07, 564/11-07, 565/11-07, Державної фіскальної служби України від 19.02.2016 року № 1781/Б/99-99-11-02-02-14 позивачам було роз'яснено порядок реалізації права щодо відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також зазначено, що неповнолітня особа має право через свої релігійні переконання відмовитись від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта після отримання паспорта громадянина України по досягненню нею 16-річного віку.

10.02.2016 року позивач - ОСОБА_3 подавала до Ковельської ОДПІ повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (форма №1П), у яких не зазначила відомості про серію та номер паспорта, та у зв'язку з цим дане повідомлення за формою № 1П залишено без розгляду, про що вказано у листі Ковельської ОДПІ від 15.02.2016 року № 560/11-07.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що до 01.01.2011 року діяв Закон України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" від 22.12.1994 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно із статтею 5 цього ж Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Разом з тим, Закон України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" втратив чинність з набранням чинності Податковим кодексом України, яким на даний час регулюється порядок обліку платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 63.2 ст. 63 ПК України взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Згідно п. 63.6 ст. 63 ПК України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 63.7 ст. 63 ПК України, контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, патентах, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 70.1 статті 70 ПК України визначено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Пунктом 70.5 статті 70 ПК України передбачено, що фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Згідно п. 70.12 ст. 70 ПК України реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків.

Відтак, судова колегія вважає, що Податковий кодекс України на відміну від Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів" (який діяв до набрання чинності вказаним Кодексом) не передбачає можливості вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та проставлення у паспортах зазначених осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що релігійні переконання особи не звільняють її від конституційного обов'язку сплачувати податки і збори.

При цьому, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. За загальним правилом, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Проте, для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, облік ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. При цьому, облік таких осіб ведеться в окремому Державному реєстрі за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Порядок реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника чітко визначено законодавством.

Пунктом 1 розділу ІІ такого Положення закріплено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (пункт 2 розділу VIII Положення).

Згідно пункту 8 розділу VIII Положення після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом п'яти робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення.

Відповідно до пункту 9 розділу VIII Положення у разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України), а у разі наявності у паспорті громадянина України відмітки про реєстраційний номер облікової картки така відмітка анулюється у порядку, встановленому цим розділом.

Процедура відмови також чітко прописана та фактично позбавляє відповідачів дискреції відносно того, яким чином здійснювати облік платника податків. Норми законодавства, якими врегульовано такий порядок, не виглядають явно неправовими, не визнані неконституційними, норми, що мають нижчу юридичну силу відповідають нормам вищої, тому суд, у цьому випадку, не може вважати, що податковий орган діяв поза межами наданих повноважень і не може перебирати функцію законодавця, змінюючи встановлені правила.

Апеляційний суд проаналізувавши наведені норми прийшов до висновку, що ні Податковим кодексом України, ні згаданим Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не передбачено видачі будь-яких довідок про право здійснювати платежі без цифрового ідентифікатора.

Тобто вимога видачі довідки, яка не передбачена чинним законодавством є надуманою і безпідставною.

Так, єдиним альтернативним видом обліку фізичних осіб - платників податків є облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. Отже, його необхідною умовою є наявність паспорта.

З матеріалів справи вбачається, а саме з свідоцтв про народження ОСОБА_4 народилися 04 травня 2003 року, ОСОБА_7 - 16 листопада 2014 року, ОСОБА_6 - 02 листопада 2011 року, ОСОБА_5 - 05 травня 2009 року.

Таким чином, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 не досягли 16-річного віку, отже, відповідно, вони не мають права на отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що своє право на відмову від ідентифікаційного номеру через свої релігійні переконання зазначені особи зможуть використати після досягнення ними 16-річного віку, звернувшись із відповідною заявою до контролюючого органу.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 року у справі №803/390/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.07.2016 року