Справа № 127/12502/16-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/456/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці з 01.08.2006 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач 27.04.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, листом № 152/С-1 від 20.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 01.08.2006 року. Позивач вважає вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження. Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Тобто її право на пенсію визначено за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначається лише право на пенсію позивача за наявності певного стажу роботи із шкідливими умовами, а саме: на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місці, проте розмір пенсії позивача обраховується відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується та обставина, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Вінниці з 01.08.2006 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач 27.04.2016 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, листом № 152/С-1 від 20.05.2016 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки їй призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 01.08.2006 року (а.с 5-6).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або в наслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач з 2006 року отримує пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяці на зазначених роботах;жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд вважає, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, а тому дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону, які мотивовані тим, що позивач просив відповідача перевести його на той же вид пенсії, який їй вже призначено є протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити нараховувати та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії, суд вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Як встановлено із матеріалів справи, позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці з заявою про призначення вищезазначеної пенсії 27.04.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2016 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2013-2015 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позову ОСОБА_1 обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 гривень з Місцевого бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 з 27.04.2016 року пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Постанову суду в частині нарахування і виплати пенсії за один місяць допустити до негайного виконання.

Присудити ОСОБА_1 з Місцевого бюджету України судові витрати в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: