Справа № 808/6081/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6081/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 року

справа № 808/6081/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 808/6081/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Суд встановив, що позивачем для проведення митного оформлення товару у встановленому законом порядку були подані відповідачу всі необхідні документи з дотриманням вимог ч.2 ст.58 МК України та пояснення до них.

При цьому, суд вказав, що відсутність в калькуляції від 18.06.2015 витрат, зазначених у п. 7 Контракту від 10.06.2015 № 214F/2015 (доставка, оформлення, документів, податки та збори) та відсутність у Контракті від 10.06.2015 № 214F/2015 витрат з калькуляції (маржа компанії ) із урахуванням наданих позивачем додаткових документів та пояснень не впливають на числові значення складових митної вартості товару

Крім того, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на МД від 20.04.2015 № 100260001/2015/140342 як на джерело інформації, суд визнав безпідставним, оскільки зазначена декларація подавалась позивачем до Київської митниці ДФС щодо риби, розмірний ряд якої не вказано (розмірний ряд впливає на вартість товару); в МД, поданій позивачем відповідачу, зазначено термін виробництва “березень-серпень 2014 року”, а в МД, поданій позивачем до Київської митниці ДФС, вказано інший період виробництва, а саме “січень-лютий 2015 року”. В деклараціях, щоаналізуються, не співпадають країни походження та відправлення товару, що у своїй сукупності впливає на кінцеву вартість товару.

Запорізька митниця ДФС, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необгрунтованість висновків суду першої інстанції, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Митниця вважає, що під час провадження у суді першої інстанції доведено, що рішення про коригування митної вартості правомірне та обгрунтоване. Суд при прийнятті постанови від 27.01.2016 року порушив ст..ст.53, 54 МК України, а саме необґрунтовано вважає, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів.

Сторони по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направилив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 між фірмою “Норведжіан Сіфуд Компані АС” (далі – Продавець) та позивачем (далі – Покупець) було укладено контракт № 176F/2015N купівлі-продажу свіжозамороженої чи охолодженої риби та морепродуктів (далі – Контракт від 30.04.2015 № 176F/2015N, за яким Продавець продає, а Покупець придбаває свіжозаморожену чи охолоджену рибу та морепродукти (далі – Товар), асортимент, кількість, якість та ціна яких будуть узгоджуватись у підтвердженнях замовлень/інвойсах на кожну поставку.

Відповідно до п. 1.2 Контракту від 30.04.2015 № 176F/2015N умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід’ємною частиною Контракту.

За змістом п. 5.4 Контракту від 30.04.2015 № 176F/2015N розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Продавцем у інвойсі чи в даному Контракті, або в формі акредитиву.

Згідно з Інвойсом від 30.04.2015 № 103543 товаром, що поставляється, є: морожена зубатка Б/Г Б/П, 3 кг.+, кількість та вид пакування: 302 паперові мішки з індивідуальною вагою; вага нетто (кг.): 15 362,00, ціна: 0,485 $, вартість: 7 450,57 $. Умова оплати: 100 % попередня оплата.

Позивач 15.05.2015 сплатив ціну за товар відповідно до умов Контракту від 30.04.2015 № 176F/2015N у розмірі 7 450,57 $, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах від 15.05.2015 № 1342.

03.06.2015 для проведення митного оформлення товару, поставленого позивачу за Контрактом від 30.04.2015 № 176F/2015N, останнім на адресу відповідача було направлено електронною поштою ВМД форми МД-2 № 112050000/2015/008603. Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом.

03.06.2015 після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с. 51). Повідомлення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару (свіжозамороженої чи охолодженої риби та морепродуктів), містять розбіжності, а саме: 1) надані до митного оформлення прайс-лист від 28.04.2015 № б/н та калькуляція від 30.04.2015 № б/н не містять повної інформації щодо реквізитів продавця (адреса, юридична назва продавця, країна); 2) у поданій до митного оформлення калькуляції від 30.04.2015 № б/н відсутні дані, що піддаються обчисленню (не зазначено у повній мірі кількісні показники складових, що входять до виробництва товару, а саме: зазначена вартість сировини, однак не зазначено її вид, походження, ступінь обробки); 3) у наданому до митного оформлення інвойсі від 30.04.2015 № 103543 вказано найменування товару “Frozen blue catfish (wolfish) H&G 3 kg +, а у платіжному дорученні від 15.05.2015 № 1342 у гр. 70 “призначення платежу” зазначено як “PAYMENT ACCORGING NJ CONTRACT 176F/2015N від 30.04.2015 FOR GOODS INV 103543 від 30.04.2015.

На підставі зазначеного, відповідач запропонував позивачу надати на підтвердження митної вартості товару (замороженої чи охолодженої риби та морепродуктів) наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

04.06.2015 на виконання повідомлення відповідача про надання додаткових документів щодо поставки свіжозамороженої чи охолодженої риби та морепродуктів було надано Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 02.06.2015 № ОИ-280 серії ЭЗ (а.с. 45), лист позивача від 03.06.2015 № 06/02-476 “Щодо надання документів для митного оформлення” (а.с. 47), лист постачальника від 03.06.2015 з поясненнями щодо здійсненої оплати (а.с. 48); лист постачальника від 03.06.2015 з поясненнями щодо виявлених розбіжностей (а.с. 49). Крім того, позивач повторно надав відповідачу митну декларацію країни відправлення (а.с. 50).

Так, згідно з Експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати від 02.06.2015 № ОИ-280 серії ЭЗ ринкова вартість морепродуктів морожених в асортименті за період з 01.03.2015 по 29.05.2015 склала: продукція: зубатка морожена б/г б/п, розмірний ряд 3 кг. +, країна: Норвегія, умови поставки: FCA – Клайпеда (Литва), Min. ціна, кг.: 0,480 $, Max. ціна, кг.: 0,789 $; продукція: обрізки лосося морожені (Salmo Salar), країна: Норвегія (країни EFTA), умови поставки: FCA – Hitra (Норвегія), Min. ціна, кг.: 0,700 $, Max. ціна, кг.: 0,825 $; продукція: путасу морожена ціла, розмірний ряд 25 см. +, країна: Фарерські острови, умови поставки: FCA – Клайпеда (Литва), Min. ціна, кг.: 0,444 $, Max. ціна, кг.: 0,650 $; продукція: обрізки лосося морожені (Salmo Salar), країна: Великобританія, умови поставки: FCA – Grimsby (Великобританія), Min. ціна, кг.: 0,547 $, Max. ціна, кг.: 0,600 $.

Листом від 03.06.2015 № 96/02-476 “Щодо надання документів для митного оформлення” позивач пояснив, що оплата по п/д 1342 проводилась за товари згідно з Контрактом від 30.04.2015 № 176F/2015N, інвойсом від 30.04.2015 № 103543. Повне найменування товарів зазначено у вищезазначеному інвойсі (а.с. 47), про що і міститься запис у гр..70 «призначення платежу»

Разом з тим, зі змісту листа постачальника від 03.06.2015 “Для всіх зацікавлених осіб” вбачається, що прайс-лист та калькуляція не мають законодавчо встановлених вимог до оформлення, зазначені документи виготовляються за затвердженою у фірмі “Норведжіан Сіфуд Компані АС” формі, на фірмовому бланку та підписуються уповноваженою особою. Так, у калькуляції від 30.04.2015 № б/н зазначена вартість сировини, необхідної для здійснення поставки зубатки мороженої б/г б/п, розмірний ряд 3 кг.+ за інвойсом від 30.04.2015 № 103543 (а.с. 49).

04.06.2015 відповідач провів консультацію щодо митної вартості товару та, відповідно, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 04.06.2015 № 112050000/2015/000107/1. Зазначене рішення мотивовано тим, що на вимогу відповідача надати додаткові документи позивач їх не надав у повному обсязі. Натомість, у відповідача наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей подібних товарів за основним та другорядними методами з розрахунку 0,8 $ за 1 кг., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та, як наслідок, прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів (МД від 20.04.2015 № 1260001/2015/140342).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

При цьому, згідно абз.1 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості були подані усі документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: надані до митного оформлення прайс-лист від 28.04.2015 № б/н та калькуляція від 30.04.2015 № б/н не містять повної інформації щодо реквізитів продавця (адреса, юридична назва продавця, країна); у поданій до митного оформлення калькуляції від 30.04.2015 № б/н відсутні дані, що піддаються обчисленню (не зазначено у повній мірі кількісні показники складових, що входять до виробництва товару, а саме: зазначена вартість сировини, однак не зазначено її вид, походження, ступінь обробки); у наданому до митного оформлення інвойсі від 30.04.2015 № 103543 зазначено найменування товару “Frozen blue catfish (wolfish) H&G 3 kg +, а у платіжному дорученні від 15.05.2015 № 1342 у гр. 70 “призначення платежу” зазначено як “PAYMENT ACCORGING NJ CONTRACT 176F/2015N від 30.04.2015 FOR GOODS INV 103543 від 30.04.2015 призначення платежу за товар, тобто дані розбіжності не дають можливості відповідачу ідентифікувати відповідну суму оплати до даної партії товару.

Проте із зазначеним колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Зі змісту листа постачальника від 03.06.2015 “Для всіх зацікавлених осіб” вбачається, що прайс-лист та калькуляція не мають законодавчо встановлених вимог до оформлення, зазначені документи виготовляються за затвердженою у фірмі “Норведжіан Сіфуд Компані АС” формі, на фірмовому бланку та підписуються уповноваженою особою. Так, у калькуляції від 30.04.2015 № б/н зазначена вартість сировини, необхідної для здійснення поставки зубатки мороженої б/г б/п, розмірний ряд 3 кг.+ за інвойсом від 30.04.2015 № 103543 (а.с. 49).

Зазначені доводи відповідачем не спростовано. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач безпідставно визначив прас-лист від 28.04.2015 року та калькуляцію від 30.04.2015 року такими, що оформлені неналежним чином та не містять відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товару.

Що стосується розбіжностей, які, на думку митного органу, мали місце між інвойсом та платіжним документом, слід зазначити наступне.

Як свідчить зміст платіжного доручення № 1342, в ньому йдеться про те, що оплата проводиться за товари згідно з Контрактом від 30.04.2015 № 176F/2015N, інвойсом від 30.04.2015 № 103543. Повне найменування товарів зазначено у вищезазначеному інвойсі.

Отже, зміст платіжного доручення не можна вважати таким, що містить розбіжності з названим контрактом та інвойсом.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем було подано всі документи, які згідно ч.1 ст.53 МК України підтверджували заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, як такі, що не містили розбіжностей, підробок та включали всю інформацію на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів.

Таким чином, доводи заявника стосовно того, що в поданих позивачем до митного оформлення документах заявлено неповні або недостовірні відомості, а також містились розбіжності, не відповідають обставинам справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача стосовно того, що достатньою підставою для витребування додаткових документів була наявна у митного органу інформація про те, що рівень цін на продукцію, яка декларувалась позивачем, є вищим, ніж заявлений митному органу, не приймаються судом як такі, що суперечать нормам ст..53МК України.

Крім того, слід зазначити, що інформація, на яку посилається відповідач, містилась у ВМД від 20.04.2015 року № 100260001/2015/140342, що подавалась до Київської митниці ДФС щодо риби, розмірний ряд якої не вказано (розмірний ряд впливає на вартість товару); в МД, поданій позивачем відповідачу, зазначено термін виробництва “березень-серпень 2014 року”, а в МД, поданій позивачем до Київської митниці ДФС, вказано інший період виробництва, а саме “січень-лютий 2015 року”. Крім того, в названих деклараціях не співпадають країни походження та відправлення товару, що у своїй сукупності впливає на кінцеву вартість товару.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Запорізької митниці ДФС з огляду на законність постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року у справі № 808/6081/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

(Ухвалу складено в повному обсязі 06.07.2016 р.)

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: В.Є. Чередниченко