Справа № 344/2177/16а,2а/344/154/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 876/3605/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №387 від 28 січня 2016 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську призначити пенсію за віком з 22 січня 2016 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню, покликаючись на те, що вона як мати інваліда з дитинства має право на призначення їй пенсії за віком достроково відповідно до абз.4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона подала усі необхідні документи. Крім того, до числа інвалідів з дитинства належать не лише діти, яких мати виховала до шестирічного віку, а й діти-інваліди віком до 16 років, тобто законом не передбачено підтвердження захворювання до 6 років. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1.

Згідно з копією витягу із акту огляду у МСЕК від 20 вересня 2007 року та копії виписки з акта огляду медико-соціальною експортною комісією від 08 лютого 2016 року ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи з дитинства.

22 січня 2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах абз.4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 28 січня 2016 року №325/03 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що відповідно до представлених документів інвалідність її сину встановлено у віці 14 років, разом з тим, нею не представлено висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до шестирічного віку, а тому відсутні правові підстави для призначення дострокової пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що син позивача- Лясковський Ю.З. визнаний інвалідом з дитинства у тринадцятирічному віці, тому позивач мала надати територіальному управлінню Пенсійного фонду України висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Разом з тим, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, а тому правові підстави для визнання протиправною відмови управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо дострокового призначення позивачу пенсії за віком відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абз.4 пункту 3 Прикінцевих положень цього Закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

П. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що визначення особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, якщо дитина визнається дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, мати дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише в разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як встановлено судом першої інстанції, син позивача визнаний інвалідом з дитинства у 13-річному віці, тобто після досягнення шестирічного віку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах долучила: копію паспорта, копію ідентифікаційного номера, копію трудової книжки, копію свідоцтва про народження сина, копію посвідчення одержувача допомоги, копію акта огляду в МСЕК сина від 20 вересня 2007 року, копію медичного висновку Івано-Франківської міської клінічної лікарні №145/5 від 18 вересня 2003 року.

Разом з тим, доказів того, що син позивача- Лясковський Ю.З. мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку позивач не надала.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком достроково відповідно до абз.4 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 27 травня 2014 року (справа № 21-133а14) та від 02 грудня 2014 року (справа №21-534а14), а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на представлений нею до апеляційної скарги висновок про час настання інвалідності від 01 березня 2016 року, яким визначено, що ОСОБА_2 мав медичні покази для визнання дитиною-інвалідом до досягнення 18-річного віку, оскільки син позивача був визнаний інвалідом з дитинства у 13-річному віці (тобто після досягнення шестирічного віку), тому, враховуючи вимоги п.2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", обов'язковим є висновок лікарсько- консультаційної комісії про те, що він мав медичні показання для визнання її дитиною- інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2016 року у справі № 344/2177/16-а, 2-а/344/154/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик