Справа № 640/8331/16-а
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8331/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016 Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

при секретарі Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м.Харкова про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, 26.05.2016р. звернулась у суд із позовом до відповідача, УПФУ в Київському районі м.Харкова , про визнання неправомірними та протиправним дії по прийняттю рішення, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 25.02.2011р. в розмірі 87% від нового заробітку, згідно довідки по заробітній платні в сумі 58697,58 грн.; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015р. в розмірі 87% від нового заробітку згідно довідки по заробітній платні в сумі 3727,18 грн. та в подальшому проводити відповідні нарахування.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. позов ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 25.11.2015р. по 25.05.2016р. - залишений без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з лютого 2011 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу". 13.05.2016 року звернулась до відповідача з приводу перерахунку пенсії та включення сум в нарахування пенсії усіх виплат з яких відраховувалися страхові внески, а також у зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючим держслужбовцям. Але рішеннями від 16.05.2016 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача по прийняттю рішень неправомірними та протиправними.

Відповідач у поданих заперечення позов не визнав, та вказав, що пенсія позивачці нарахована правильно, відповідно до вимог чинного законодавства, а вказані позивачкою суми не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії. Крім того, на теперішній час законодавчо не закріплено проводити перерахунок спеціальних пенсій щоразу під час зростання заробітної плати працюючих державних службовців.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала на посаді заступника начальника відділу Головного УПФУ в Харківській області.

З 25.02.2011 року позивач отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 87 відсотків від суми її заробітної плати.

При призначенні пенсії в її дохід для обчислення пенсії не були враховані індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премії, грошової винагороди , які позивачка отримала за період з 2009- 2011р. та з яких сплачувалися страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

13.05.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та включення усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 16.05.2016р. за №134 позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 місяці роботи або за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Головним УПФУ в Харківській області 13 травня 2016 року № 867/к-14, розмір премій, надбавок та інших виплат позивачці за період з 2009 року до 2011 року становив 58697,57 грн.. На усі вказані виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України « Про державну службу » від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» - на Кабінет Міністрів України було покладено обов'язок у тримісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління), після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За змістом статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього ж Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу ( граничної суми заробітної плати ( доходу ), з яких справляються страхові внески ( збори ) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » ( далі - Закон №1058-IV ) визначає виплати ( доходи ), що враховуються в заробітну плату ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу ( заробітної плати ) враховуються : суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані ( обчислені ) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цимЗаконом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, рішення відповідача №134 про відмову позивачці в перерахунку пенсії є неправомірним та пенсія позивачки підлягає перерахуванню, враховуючи усі складові заробітної плати з яких сплачені страхові внески, на підставі довідки з виданої Головним УПФУ в Харківській області 13 травня 2016 року № 867/к-14.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11.

Саме прийняття відповідачем рішення стосовно перерахунку пенсії входить по повноважень УПФУ в Київському районі м.Харкова наданих йому чинним законодавством.

Також позивач 13.05.2016р. звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013.

Рішенням від 16.05.2016р. за №133 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підстав зростання з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, оскільки такий вид перерахунку не передбачений статтею 37-1 Закону України «Про державну службу». Також, зазначено, що раніше призначені пенсії не перераховуються з 01.06.2015 згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ. Крім цього, відмову у перерахунку пенсії відповідач пов'язує з незабезпеченням Кабінетом Міністрів України прийняття нормативно - правових актів, необхідних для реалізації статті 37-1 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 371 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Разом з тим, згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджені схеми посадових окладів, зокрема додатком 29 Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів управлінь Пенсійного фонду України у містах та районах (у разі утворення), спеціалістів: державних фінансових інспекцій, державних податкових інспекцій, які мають ранг державного службовця у містах (крім мм. Києва та Севастополя), об'єднаних державних податкових інспекцій, об'єднаних у районах та містах державних фінансових інспекцій.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

У зв'язку із наведеним, згідно довідки Головного УПФУ в Харківській області від 13.05.2016 №867-1/к-14, з 01 грудня 2015 року було підвищено заробітну плату заступника начальника відділу, на посаді який раніше перебувала позивач.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на який працював позивач, що було підставою для перерахунку, суд вважає, що пенсійний фонд неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії .

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

На думку суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

При цьому, доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Саме прийняття відповідачем рішення стосовно перерахунку пенсії входить по повноважень УПФУ в Київському районі м.Харкова наданих йому чинним законодавством.

Стосовно вимоги позивача , щодо зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати відповідні перерахунки пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє не відповідає вимогам закону, атому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 суд,-

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 26.05.2016 року у розмірі 87%, врахувавши в її заробіток (дохід) суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, премії, грошової винагороди на підставі довідки ГУ ПФУ в Харківській області від 13.05.2016р. за №867/к-14 та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати УПФ України в Київському районі м.Харкова провести ОСОБА_1 з 26.05.2016 р. перерахунок пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно -правових актів» та довідки ГУ ПФУ в Харківській області від 13.05.2016р. за №867-1/к-14 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Бородіна Н.М.