Справа № 820/3024/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
04 липня 2016 р. Справа № 820/3024/16
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,
при секретарі судового засідання Король Д.О.,
за участю: представника відповідача - Пилипенко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного військового комісаріату, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Обласного військового комісаріату, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправними дії Обласного військового комісаріату щодо відмови у наданні громадянці ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідки про право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", що була викладена в листі т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за вихідним № ФХ-107467/99/ВСЗ від 20.01.2016 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати гр. ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідку про її право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" з дня звернення позивача до військового комісаріату.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відмова відповідача щодо встановлені статусу вдови ветерана військової служби та видачі довідки є протиправною та такою, що порушує її права.
Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що Обласний військовий комісаріат діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника управління.
Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є вдовою громадянина України ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 22.04.2000 р. зроблено запис №4192 Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану(а.с.9).
Задля отримання соціальних прав та гарантій, реалізації права на пільги вдови померлого ветерана військової служби ОСОБА_1 подала заяву на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідні документи щодо отримання довідки як вдови ветерана військової служби про право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Проте, листом від 20.01.2016 року вих. №ФХ-107467/99/ВСЗ позивачу відмовлено у встановлені статусу вдови ветерана військової служби та видачі відповідної довідки на оплату комунальних послуг з огляду на те, що за життя ОСОБА_3 не звернувся за відповідним посвідченням ветерана військової служби(а.с.8).
Позивач не погоджуючись з відмовою відповідача звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд вважає за необхідне вказати, що позивачем у позовній заяві вказано відповідача - Обласний військовий комісаріат.
Однак, ОСОБА_1 відмовлено у встановлені статусу вдови ветерана військової служби та видачі відповідної довідки саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Крім того, в судове засідання прибув уповноважений довіреністю представник ІНФОРМАЦІЯ_1 та останнім не заперечувався факт відмови ОСОБА_1 на її звернення.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.
Встановлення статусу ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві регулюється Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 06.04.1982 р. ОСОБА_3 перебував на військовій службі з 31.10.1953 р. по 06.09.1981 р. та у зв`язку з хворобою був звільнений у званні полковника(а.с.11-13).
Також, з матеріалів справи судом встановлено, що 06.09.1981 року ОСОБА_3 нагороджений медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" (а.с. 14).
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються, зокрема, громадяни України:
- які бездоганно прослужили на військовій службі 25 і більше років у календарному звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД;
- інваліди II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, і які мають вислугу військової служби 20 років і більше;
- військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР.
Згідно ст. 10 наведеного Закону ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 та п. 2 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого Постановою КМУ від 30.08.1999 року №1601 посвідчення та нагрудні знаки Ветеран військової служби видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону №203/98. Посвідчення Ветеран військової служби є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом №203/98, іншими актами законодавства.
Згідно абз. 1 п.3 зазначеного Порядку підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби є, зокрема, наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку.
Відповідно до п. 2 наведеного Порядку, посвідчення "Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Суд зазначає, що посвідчення "Ветеран військової служби" лише підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг, а не обумовлює набуття такого статусу.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 фізично не міг отримати зазначене посвідчення через важку хворобу, внаслідок якої помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть.
До того ж, Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затверджений Постановою КМУ від 30.08.1999 року № 1601 не містять будь-яких положень щодо проходження будь-якої процедури набуття або підтвердження відповідного статусу. Цей статус набувається автоматично.
Так, відповідно до п. 3 наведеного Порядку, підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів:
- наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку;
- довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності І чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
- посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".
Матеріали справи свідчать, що зазначені документи знаходяться в особовій справі полковника ОСОБА_3 яка перебуває на обліку в Харківському обласному військовому комісаріаті, працівники якого, ще за його життя повинні були вжити вичерпних заходів щодо видачі йому відповідного посвідчення.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" вдови (вдівці) померлих (загиблих) ветеранів військової служби та члени їх сімей, які перебувають на їх утриманні, користуються пільгами, передбаченими пунктами 6-9 статті 6 цього Закону.
Згідно ч. 2 ст. 7 наведеного Закону у разі, коли право на одну і ту саму пільгу передбачено різними нормативно-правовими актами, ця пільга надається по одному із них за вибором ветерана військової служби, ветерана органів внутрішніх справ, ветерана податкової міліції, ветерана державної пожежної охорони, ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерана служби цивільного захисту, ветерана Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Суд зазначає, що Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затверджений Постановою КМУ від 30.08.1999 року № 1601 не містять будь-яких посилань на посвідчення вдови (вдівця) ветерана військової служби, а також не містять будь-яких положень щодо проходження будь-якої процедури набуття або підтвердження статусу вдови (вдівця) ветерана військової служби.
З наведеного слідує, що ОСОБА_3 був ветераном військової служби, а отже його дружина має право на пільги відповідно до ст. 7 Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Додатково суд вважає за необхідне відзначити, що відповідачем у листі від 20.01.2016 року віднесено ОСОБА_3 до категорії ветерана військової служби.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідку про її право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" з дня звернення позивача до військового комісаріату, є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправними дій Обласного військового комісаріату щодо відмови у наданні громадянці ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідки про право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", що була викладена в листі т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за вихідним № ФХ-107467/99/ВСЗ від 20.01.2016 року, суд зазначає наступне.
Суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідку про її право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" з дня звернення позивача до військового комісаріату.
Таким чином, частина позовних вимог про визнання протиправними дій задоволенню не підлягають.
Стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного військового комісаріату, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 , як вдові ветерана військової служби, довідку про її право на пільги з оплати комунальних послуг відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" з дня звернення позивача до військового комісаріату.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (код - НОМЕР_2 ) сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обласного військового комісаріату.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови виготовлено 08 липня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.