Справа № 813/1676/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 р. Справа № 876/4226/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року про повернення позовної заяви по справі за позовом заступника Генерального прокурора України до департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

заступник Генерального прокурора України звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні № 49912554 про накладення на Генеральну прокуратуру України штрафу в сумі 680 грн. за невиконання рішення суду про зобов'язання боржника вчинити певні дії.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції заступник Генерального прокурора України оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Оскільки сторони у справі зареєстровані у місті Києві, на думку суду, справа не підсудна Львівському окружному адміністративному суду, у зв'язку з чим на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАСУ позовна заява повернута.

Така позиція суду не узгоджується із ст. ст. 19, 181 КАСУ, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» та наявною судовою практикою.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАСУ адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 181 КАСУ передбачено право боржника виконавчого провадження оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби у судовому порядку.

Ця норма кореспондується з ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Для забезпечення правильного й однакового застосування адміністративними судами законодавства під час розгляду справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби Пленумом Вищого адміністративного суду України 13.12.2010 р. прийнято постанову № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», у пп. 5 п. 9 якої роз'яснено, що у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення окружного адміністративного суду такі справи територіально підсудні окружному адміністративному суду, який видав виконавчий документ, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Виконавчий документ, на підставі якого здійснюється вищевказане виконавче провадження, видано Львівським окружним адміністративним судом у справі № 2а-7517/12/1370.

Тому, з посиланням на вказані обставини та керуючись вищенаведеними нормами, Генеральною прокуратурою України позовну заяву на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. від 26.04.2016 про накладення штрафу подано до Львівського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Зі змісту позовної заяви судом з'ясовано, що відповідач у справі зареєстрований за адресою: м. Київ, вул. Городецького, 13, а відповідач: м. Київ, вул Різницька, 13/15, а тому суд вважав, що і позивач, і відповідач зареєстровані у м. Києві, а тому вказана справа не підсудна цьому адміністративному суду, та відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовну заяву повернуто позивачу, оскільки справа не підсудна Львівському окружному адміністративному суду.

Проте колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вищий адміністративний суд у підпункті 5 пункту 9 постанови від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» висловив позицію, що у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення окружного адміністративного суду такі справи територіально підсудні окружному адміністративному суду, який видав виконавчий документ, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Згідно заявлених позовних вимог позивач у позовній заяві звертається з вимогою про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 49912554 про накладення на Генеральну прокуратуру України штрафу в сумі 680 грн. за невиконання рішення суду про зобов'язання боржника вчинити певні дії, за виконавчим листом виданим Львівським окружним адміністративним судом від 26.11.2015 року № 2а-7517/12/1370, то суд апеляційної інстанції вважає, що вказана справ підсудна саме Львівському окружному адміністративному суду, як суду який видав ввиконавчий документ.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви у справі слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 204, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора України - задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року про повернення позовної заяви по справі № 813/1676/16 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 12.07.2016 року