Справа № 823/646/16
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2016 року справа № 823/646/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо підсудності в порядку ст. 17 КАС України адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав позов, в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 7,000га для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Онопріївської сільської ради Тальнівського району Черкаської області ОСОБА_3;

-зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.04.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7,000га для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Онопріївської сільської ради Тальнівського району Черкаської області з прийняттям рішення відповідно до законодавства.

01.07.2016 в судовому засіданні Головуючим винесено питання щодо підсудності в порядку ст. 17 КАС України адміністративної справи.

Позивач заперечував щодо закриття провадження вважаючи що розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку адміністративного судочинства, оскільки правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) стосується виключно вже зареєстрованого права.

Представник відповідача вирішення даного питання поклав на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Підставою позовних вимог позивач визначив відмову в затвердженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 7,000га для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Онопріївської сільської ради Тальнівського району Черкаської області ОСОБА_3.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В постанові від 09.12.2014 р. у справі № 21-308а14 Верховний Суд України висловив позицію, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14).

У відповідності до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, оскільки, згідно витягу з державного земельного кадастру спірна земельна ділянка площею 7,000га кадастровий № :01:001:1303 не містить реєстрації іншого права за позивачем, а також враховуючи, що відповідачем фактично не було винесено наказу Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду тобто у позивача фактичне не виникло жодного права на спірну земельну ділянку, тому розгляд даного спору віднесено здійснювати в порядку КАС України.

Керуючись ст.ст. 17, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити розгляд адміністративної справи ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст ухвали виготовлено 05.07.2016