Справа № 233/1710/15-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

5 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Маринченка В.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року, постановленої у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт», товариство з обмеженою відповідальністю «Древко», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 березня 2016 року залишив без змін постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах положень статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, в якій оскаржується суд касаційної інстанції дійшов висновку, що згідно зі Списком № 2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, встановлено, що професія газорізальник не відноситься до Списку № 2, а тому позивач не має право на пільгову пенсію.

Правовий висновок Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року, сформульований у справі № 21-307а14, стосувався інших правовідносин, зокрема, в його основі лежать інші обставини та правова оцінка їх суду касаційної інстанції, відповідно до якої період роботи працівника, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до проведення чергової атестації робочих місць, має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

З наведеного висновується, що заява не містить необхідного обґрунтування підстав, за яких за законом справа може бути допущена до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Костянтинівське спеціалізоване управління «Донбасдомнаремонт», товариство з обмеженою відповідальністю «Древко», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 березня

2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.А. Коротких

В.Л. Маринченко