Справа № 810/2128/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

02 липня 2016 року 810/2128/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії .

У позовних вимогах позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 02.01.2016 року проте, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає , підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.02.2016 №77 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора Рокитнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області

У позові ОСОБА_1 просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення (висновок) атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.01.2016 щодо невідповідності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 займаній посаді.

У обґрунтування клопотання зазначив, що з початку проведення антитерористичної операції на Сході України, його дід - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в смт. Красноармейск, Донецької області, який є ветераном та інвалідом війни І групи і який потребує постійної сторонньої допомоги (згідно довідки МСЕК) був вимушений переїхати і живе з ним.

Після його звільнення зі служби Національної поліції, позивач постійно доглядав за дідом тому, що він постійно забуває приймати ліки, вимикати за собою газ, воду, замикати вхідні двері, що могло привести до негативних наслідків і тому з батьками було вирішено, що він на даний час має постійно доглядати за дідом .

В зв'язку з чим, у нього не було часу для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Положеннями частини другої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду, відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з такого.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.01.2016 та наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.02.2016 №77 о/с.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджуючись із висновком атестаційної комісії, він 13.01.2016 року оскаржив його до апеляційної атестаційної комісії північного регіону, 08 січня 2016 року його було повідомлено, що його скарга залишена без розгляду. Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області, яким його звільнено з поліції прийнято 17.02.2016 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом, позивач зазначив що після звільнення зі служби він постійно доглядає за дідом - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в смт. Красноармейск, Донецької області, який є ветераном та інвалідом війни І групи і який потребує постійної сторонньої допомоги (згідно довідки МСЕК).

Оскільки дід постійно забуває приймати ліки, вимикати за собою газ, воду, замикати вхідні двері, що могло привести до негативних наслідків і тому з батьками було вирішено, що він на даний час постійно доглядатиме за дідом .

В зв'язку з чим, у позивача не було часу для звернення до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними суд враховує наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Слід зазначити, що позивач зазначив, що після звільнення зі служби він постійно доглядає за дідом - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є ветераном та інвалідом війни І групи і який потребує постійної сторонньої допомоги на підтвердження чого надано суду Довідку до Акту огляду МСЕК №038969 від 22.09.2011 року та посвідчення інваліда 1 групи серії НОМЕР_1 від 18.04.2005 року .

Однак, доказів оформлення постійного догляду над людиною похилого віку ( тобто, надавати їй соціальні послуги) в відповідному Управлінні соціального захисту населення позивачем не надано.

Крім того, як вбачається з Довідки серії ААБ №038969 від 22.09.2011 року , в якій зазначено, що ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги, отже ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги з 2011 року, з копії паспорта ОСОБА_2 вбачається , що він зареєстрований за однією адресою з позивачем 05.04.2013 року, тобто до початку проведення антитерористичної операції отже ОСОБА_2 і до 2016 року потребував постійного догляду.

Доказів того, що інші родичі (наприклад батьки, про яких позивач зазначає в позові) не могли здійснювати догляд за ОСОБА_2 з лютого 2016 року позивачем не надано.

Отже, постійний догляд за ОСОБА_2, який потребує постійної сторонньої допомоги, в даному випадку не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду та не підтверджено належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до запису у трудовій книжці позивача від 21.03.2016 року Рокитнянським районним центром зайнятості розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст. 22, ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", що вказує на наявність можливості вчинення процесуальних дій, у визначений Кодексом адміністративного судочинства строк .

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому, будь-яких поважних причин, які б безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення до суду (хвороба, непереборна сила, тощо) за захистом порушених прав, свобод та інтересів позивачем у позові не наведено та доказів на підтвердження цих обставин до позовної заяви не додано.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Цією ж статтею встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

З огляду на ту обставину, що позивачем не доведено поважності причин за яких такий строк було пропущено та беручи до уваги те, що адміністративний позов подано позивачем із значним порушенням строку на звернення до суду, суд не вбачає підстав для поновлення такого строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 106, 107, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лиска І.Г.