Справа № 2а-2505/11/1470
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКоротких О.А.,
суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міллвілл» до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 лютого 2016 року касаційну скаргу ДПІ залишив без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року залишив без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ДПІ звернулася до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

При перевірці заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 239 та 239-1 КАС. Ухвалою судді Верховного Суду України від 30 травня 2016 року заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків до 30 червня 2016 року.

30 червня 2016 року ДПІ було подано клопотання про усунення недоліків та долучено документ про сплату судового збору.

На обґрунтування заяви додано копію постанови Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року яка, на думку ДПІ, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновком судів попередніх інстанцій про правомірність формування позивачем податкового кредиту та його подальше звернення до бюджетного відшкодування підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з яких вбачається, що до декларацій за відповідні періоди Товариством включались виключно суми від'ємного значення, які дорівнюють сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальниками таких товарів (послуг).

В постанові Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року, яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та відмовляючи у задоволенні позову, вказав про відсутність реального характеру правовідносин Товариства зі спірним контрагентом, що не дозволяє платнику мати право на податкову вигоду, зокрема , на податковий кредит та на валові витрати.

Отже, аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міллвілл» до державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про протиправним та скасування податкового повідомлення рішення за заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.А. Коротких

Судді: І.Л. Самсін

О.О. Терлецький