Справа № 697/1281/16-а
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/1281/16-а
провадження № 2-а/697/99/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2016 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про визнання неправомірними дії Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та зобовязання здійснити пенсійні виплати згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про визнання неправомірними дії Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та зобовязання здійснити пенсійні виплати згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня 2015 року. Свій позов мотивує тим, що він як пенсіонер за віком перебуває на обліку в Канівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду Черкаської області, з 02.10.2011 р. отримував пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015р., з 01.04.2015р. йому було призупинено виплату пенсії за віком, оскільки працює на посаді державного службовця. Вважає, що з 01.04.2015р. виплату пенсії повинно було бути поновлено, з таких підстав: згідно п. 5 Перехідних положень Закону №213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України. Оскільки до 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону про призначення таких пенсій, у тому числі спеціальних, то з 01 квітня 2015 року відпали підстави для припинення йому виплати пенсії за віком, оскільки він із зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом. 02.03.2016 року він звернувся до Канівського обєднаного УПФУ з заявою про поновлення виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак Канівське обєднане УПФУ відмовило у поновленні виплати пенсії за віком, з посиланням на те, що даний вид пенсії не виплачується тимчасово - до законодавчого врегулювання пенсійного забезпечення. Таку бездіяльність відповідача, позивач вважає неправомірною та такою, що порушує її законні права на пенсійне забезпечення. Просить визнати неправомірними дії Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо припинення нарахування та виплати йому раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2015 року; зобовязати Канівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виплатити заборгованість пенсійних виплат, призначених йому раніше, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2015 року, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання позову до суду, стягнути з відповідача витрати пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 16.06.2016 року відкрито скорочене провадження по справі, запропоновано відповідачу у строк до 30.06.2016 року надати письмові заперечення проти позову.

22.06.2016 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних вимог на підставі ст.ст. 49,51 КАС України, просить визнати неправомірними дії Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо припинення нарахування та виплати йому раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2015 року; зобовязати Канівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виплатити заборгованість пенсійних виплат, призначених йому раніше, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2015 року; визнати неправомірними дії Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у виплаті пенсійних виплат з 01.01.2016 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати Канівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити пенсійні виплати з 01.01.2016 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

24.06.2016 року на адресу суду надійшло заперечення відповідача на адміністративний позов ОСОБА_1 та клопотання про розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про визнання неправомірними дії Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та зобовязання здійснити пенсійні виплати згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня 2015 року в загальному порядку. Клопотання задоволено та ухвалою суду від 24.06.2016 року розгляд вище вказаної справи переведено в загальний порядок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов не визнав, заперечує проти його задоволення, просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити, а справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером за віком, з 02.10.2011 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЖ №055755 (а.с.7).

Перебуваючи на обліку у відповідача, позивач звернувся із вимогою про поновлення виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом відповідача від 04.03.2016р. № 77/П-10 у поновленні пенсії було відмовлено. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що позивач не належить до числа осіб, на яких дія ЗУ №231 не розповсюджується, нарахування та виплата пенсії у період роботи на спец посаді з 01.04.2015р. не здійснюється, крім того, Законом України від 24.12.2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до окремих законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення, зокрема передбачено, що тимчасово , у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», призначені пенсії не виплачуються (а.с.8).

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що порушення свого права позивач дізнався 04.03.2016р., коли отримав листа Канівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Черкаської області (а.с.8), а тому суд вважає, що позовні вимоги повинні бути розглянуті з 04.09.2015 року.

ОСОБА_1 працює на посаді, яка відповідно до ЗУ «Про державну службу» віднесена до категорії посад державних службовців.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, позивачу як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, з 23.06.2015 р. призупинено виплату пенсії за віком.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

З 01.04.2015р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 р. (далі - Закон № 213-VIII від 02.03.2015р.), пп. 2 п. 12 розділу І якого внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р.: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У зв'язку із тим, що у зазначений у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р., строк, тобто до 01.06.2015 р., закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом державним службовцям не призначаються, і відповідно позивач, який є державним службовцем, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом, і відповідно перестав бути особою, передбаченою у статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка була підставою для зупинення виплати пенсії з 01.04.2015р.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальність суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, вже не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015р. перестав бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015р. було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, але враховуючи строки звернення позивача до суду з адміністративним позовом та у відповідності до ст. 99 КАС України, виплата пенсії позивачу повинна бути поновлена до виплати з 04.09.2015 року, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Суд дійшов висновку, що відповідач дійсно з 04 вересня 2015 року неправомірно допускає бездіяльність, яка полягає у тому, що він з 04.09.2015р. не поновив виплату пенсії за віком позивачу, оскільки з даної дати позивач вже не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом («Про державну службу»), і відповідно став прирівняним до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах. Тому пенсійні права позивача з 04.09.2015р. відповідачем порушуються і вони підлягають судовому захисту шляхом покладення на відповідача обов'язку відновити виплату позивачу пенсії по за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Що стосується позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у виплаті пенсійних виплат з 01.01.2016 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобовязання Канівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити пенсійні виплати з 01.01.2016 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», то суд приходить до висновку, що позов у цій частині є безпідставним, так як виплата пенсії позивачу повинна бути поновлена до виплати з 04.09.2015 року та не може бути поновлена повторно, а тому позов у цій частині не підлягає до задоволення.

На підставі ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 99, 159 163, 186,256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про визнання неправомірними дії Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та зобовязання здійснити пенсійні виплати згідно Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня 2015 року задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Канівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.09.2015 року.

Зобовязати Канівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області виплатити заборгованість пенсійних виплат, призначених ОСОБА_1 раніше, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.09.2015 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень Канівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О . М . Льон