Справа № 820/1267/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 липня 2016 р. № 820/1267/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарі Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог просить визнати протиправною бездіяльність прокуратури Харківської області щодо відмови в проведенні розрахунку відпрацьованого надурочного робочого часу та виплати грошової компенсації за понаднормовий робочий час; зобовязати Прокуратуру Харківської області провести нарахування та виплату компенсації за відпрацьований надурочний час та понаднормовий робочий час з 09.10.2013 року по 14.12.2015 року із відрахуванням необхідних податків та зборів; стягнути з Прокуратури Харківської області компенсацію за відпрацьований надурочний та понаднормовий робочий час з 09.10.2013 року по 14.12.2015 року у розмірі 5439,67 грн., із відрахуванням необхідних податків і зборів.

У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що відповідно до розпоряджень у період з 09.10.2013 року по 14.12.2015 року ним здійснювалася робота у понаднормовий час. Проте відповідачем в порушення положень ст.106 КЗпП України не здійснено оплати роботи в надурочний час у подвійному розмірі, чим порушено його права.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив залишити позовні вимоги без задоволення із посиланням на те, що діючим законодавством, яким врегульовано питання оплати праці працівників органів прокуратури не передбачено здійснення компенсації за роботу в понаднормовий час.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури з 31.03.2004 року та наказом Прокуратури Харківської області від 14.12.2015 року № 3425к звільнений на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» та п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

01.02.2016 року позивач звернувся до Прокуратури Харківської області із заявою про здійснення розрахунку відпрацьованого надурочного робочого часу та виплату грошової компенсації за понаднормовий робочий час.

Листом від 02.03.2016 року № 11-05-2016 позивачеві повідомлено про те, що йому проводилася виплата надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 % від посадового окладу; відомості про відпрацювання надурочного часу у період з 09.10.2013 року по 14.12.2015 року у прокуратурі відсутні - а.с.14, т.1.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

З урахуванням положень ст.46 Закону України "Про прокуратуру" у ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закону України «Про державну службу» у ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин прокурор є державним службовцем. Статтею 20 Закону України "Про державну службу" визначено, що тривалість робочого часу державних службовців визначається відповідно до законодавства про працю України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За положеннями ст. ст. 50, 51 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Законодавством встановлюється скорочена тривалість робочого часу для окремих категорій працівників (учителів, лікарів та інших). Статтею 62 КЗпП України визначено обмеження надурочних робіт, як правило, надурочні роботи не допускаються, крім виняткових випадків, що визначаються законодавством та частиною третьою вказаної статті.

Відповідні положення КЗПП України продубльовані у п.21 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників прокуратури Харківської області, затверджених наказом від 11.08.20111 року № 564 а.с. 118, т.1

Судовим розглядом встановлено, що з метою упередження можливого поширення у південно-східних регіонах України сепаратистських та інших проявів, посягань на територіальну цілісність держави, подальшої їх ескалації, оперативного вирішення невідкладних питань прокурорсько-слідчої діяльності, для забезпечення належного та своєчасного реагування на порушення законів в органах прокуратури було запроваджено чергування відповідальних працівників згідно графіку а.с.131-250, т.1; а.с.1-250, т.2; а.с.1-12 т.3.

Дослідивши зміст вказаних вище розпоряджень, суд зазначає, що вони не містять жодних положень стосовно здійснення компенсації понаднормової робити ані у грошовому еквіваленті, ані додатковим днем відпочинку. Розпорядження відповідача в цій частині в установленому законом порядку не оскаржені та не скасовані, що свідчить про наявність згоди позивача щодо їх змісту.

Суд звертає увагу на те, що ст. 98 КЗпП України та ч.2 ст.8 Закону України «Про оплату праці» визначено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадку, передбаченого частиною першою статті 10 цього Закону.

Також, ст.13 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

На виконання вказаних положень, Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Дослідивши зміст вказаних підзаконних актів, суд зауважує, що вони не містять жодних приписів стосовно здійснення нарахування та виплати надбавок за роботу в нічний час, святкові дні, неробочі та вихідні дні.

Проте, суд звертає увагу на те, що ст. 20 Закону України «Про державну службу», ст.49 Закону України «Про прокуратуру» у ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що для виконання невідкладної і непередбаченої роботи державні службовці зобов'язані за розпорядженням керівника органу, в якому вони працюють, з'являтися на службу у вихідні, святкові та неробочі дні, робота за які компенсується відповідно до чинного трудового законодавства. Держава компенсує напружений ритм праці державного службовця наданням основної щорічної відпустки тривалістю 30 календарних днів з виплатою допомоги на оздоровлення та додаткової оплачуваної відпустки тривалістю до 15 календарних днів державним службовцям, які мають стаж роботи в державних органах понад 10 років.

Судовим розглядом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що відповідно до положень постанови КМУ від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у ред.. чинній на момент виникнення спірних правовідносин позивачеві була встановлена та виплачувалася доплата у розмірі 70 % від посадового окладу за виконання особливо-важливої роботи із врахуванням інтенсивності та напруженості роботи, ступеня завантаженості та складеності виконуваних завдань.

Крім того, із долучених до матеріалів справи табелів обліку робочого часу а.с.49-77, т.1, встановлено, що тривалість робочого часу позивача у спірний період не перевищувала 40 годин на тиждень.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, з урахуванням передбаченої Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру» специфіки роботи працівників органів прокуратури та аналізу вище вказаних норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання проведення перерахунку та стягнення з відповідача компенсацій за роботу в надурочний, нічний час є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 69-71, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 07 липня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко