Справа № 825/625/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 року Чернігів Справа № 825/625/16

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1, позивач) до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області (далі-відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними відмови Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листів від 07 грудня 2015 року № 19-28-99.3-524/15-15 та від 21 грудня 2015 року № 19-28-99.3-603/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_1 від 30 листопада 2015 року № 202 та 10 грудня 2015 року № 222 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

- зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області розглянути клопотання представника ОСОБА_1 від 30 листопада 2015 року № 202 та 10 грудня 2015 року № 222 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно залишив без розгляду клопотання позивача про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника.

Відповідач також до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що за замовленням позивача БПП "Позитив" розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с. 20).

В подальшому розроблений проект землеустрою представником позивача ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" був наданий на погодження до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі, що підтверджується матеріалами справи (а.с.30).

Листами від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та від 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 Відділом Держгеокадастру у Куликівському районі представника позивача повідомлено, що проект землеустрою подано не розробником та спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на торги, тому не може бути відчужена до їх завершення. Відтак, керуючись ч. 15 ст. 186, ч.3 ст. 136 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України "Про землеустрій", клопотання представника позивача про погодження проекту землеустрою залишено без розгляду (а.с. 31, 33-34).

Дослідивши фактичні підстави виникнення спірних правовідносин, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, регулюються Земельним кодексом України № від 25.10.2001 № 2468-ІІІ (далі- ЗК України) та Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-ІV (далі- ЗК "Про землеустрій").

Частиною 4 ст. 123 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно з частинами 4,5 статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку, що розглядаючи питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або ж відмовити у вчиненні таких дій.

Отже, відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто дають можливість на власний розсуд вибрати один з варіантів рішень.

При цьому суд зазначає, що статтею 186-1ЗК України не визначено такого рішення як залишення клопотання про погодження проекту землеустрою без розгляду.

Суд також звертає увагу на те, що рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою приймається в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою, або містобудівній документації (ч.6 ст. 186-1 ЗК України).

Частиною 8 ст. 186-1 ЗК України встановлено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Відтак аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що законодавцем передбачено лише єдину підставу для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка полягає у невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою, або містобудівній документації.

Натомість відповідач, до компетенції якого належить розгляд питання та прийняття рішення щодо погодження проекту чи відмови у його погодженні, вийшов за межи своїх повноважень залишаючи клопотання представника позивача та проект землеустрою без розгляду, оскільки таких повноважень ст. 186-1 ЗК України не передбачено.

Крім того, посилання відповідача у листах-відповідях, як на підставу залишення без розгляду проекту землеустрою на те, що проект землеустрою подано ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН", яке не є розробником в розумінні ст. 26 Закону України "Про землеустрій", є також безпідставним.

Правовідносини з приводу подання проекту землеустрою на погодження врегульовані ч. 15 ст. 186 ЗК України, якою визначено, що оригінал відповідної документації із землеустрою для погодження дійсно подається розробником.

Разом з тим, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" зазначено, що взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного Кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV, ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Таким чином, взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою та повноваження представника можуть бути врегульовані відповідним договором.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а інше законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

За таких обставин, у даній ситуації слід застосовувати ч. 3 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" та положення Цивільного кодексу України, оскільки Земельним кодексом України порядок розгляду документації із землеустрою та інститут представництва не визначені.

Судом встановлено, що 13.03.2014 між ОСОБА_1 (далі-замовник) та ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" (далі-виконавець) укладено договір, яким передбачено представництво інтересів замовника в усіх органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях та всіх форм власності та підпорядкуванню з обумовленого договором кола питань, зокрема з підготовки заяв, клопотань, звернень (п. 1.1, 2.1 договору), (а.с.14-15).

Таким чином, ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" звертаючись до відповідача з клопотанням про погодження проекту діяло від імені позивача на підставі договору від 13.04.2014, що відповідає положенням Цивільного кодексу України та умовам договору, а тому висновок відповідача про залишення без розгляду цього клопотання з цих підстав, є необґрунтованим.

Доводи відповідача, що договір про розроблення проекту землеустрою № 08/05-01 від 08.05.2015, укладений між позивачем (замовник) та БПП "Позитив" не містить посилання на додаток № 3, тому не може бути взятий до уваги, суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні представником позивача надано копію додатку № 3 до договору № 08/05-01 від 08.05.2015, з якого вбачається, що подання проекту на погодження покладається на позивача (замовника), (а.с.25).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка, включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, тому не може бути надана у користування до завершення торгів (ч.3 ст. 136 ЗК України), суд до уваги не приймає, оскільки вказана обставина має бути врахована відповідачем при прийнятті рішення, однак таке рішення в розумінні положень ст. 186-1 ЗК України відповідачем не приймалось.

З таких підстав, суд дійшов висновку, що при розгляді заяв (клопотання) позивача про погодження проекту та надання відповіді відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, а відтак відмови відповідача, викладені у формі листів від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та від 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_1 від 30.11.2015 № 204 та від 10.12.2015 № 223 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, є протиправними.

Враховуючи дискреційні повноваження, якими в силу статті 186-1 ЗК України наділений Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі щодо погодження або відмови у погодженні проекту землеустрою, суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача розглянути клопотання представника ОСОБА_1 від 30.11.2015 № 204 та від 10.12.2015 № 223 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 41, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними відмови Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листів від 07 грудня 2015 року № 19-28-99.3-524/15-15 та від 21 грудня 2015 року № 19-28-99.3-603/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_1 від 30 листопада 2015 року № 202 та 10 грудня 2015 року № 222 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області розглянути клопотання представника ОСОБА_1 від 30 листопада 2015 року № 202 та 10 грудня 2015 року № 222 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства площею 32,2241 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О. Скалозуб