Справа № 815/2290/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2290/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року 12 год. 13 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача ОСОБА_1,

представника Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2016 року №№ НОМЕР_1, 01,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2016 року №№ НОМЕР_1, 01.

Ухвалою від 26.05.2016 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, що враховуючи надані відповідачу первинні документи, висновки податкового органу в акті перевірки не відповідають дійсності, податкові повідомлення-рішення винесені неправомірно, відтак підлягають скасуванню.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав письмові заперечення по справі, згідно яких зазначив, що підставою для ухвалення оскаржуваних повідомлень-рішень став Акт перевірки, під час якої було встановлено порушення позивачем приписів Податкового кодексу України. Зазначив про правомірність оскаржуваних рішень та просив суд відмовити у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що на підставі наказу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 169 від 17 березня 2016 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» щодо документального підтвердження фінансово-господарських відносин із платниками податків ТОВ «СТЕНД ЛТД» (стара назва «РІАЛ СІСТЕМС») код за , за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області складено Акт № 1145/15-54-14- 01/05523553 від 30.03.2016р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Північтранс», код ЄДРПОУ - 05523553, щодо документального підтвердження фінансово-господарських відносин із платниками податків ТОВ «СТЕНД ЛТД» (стара назва «РІАЛ СІСТЕМС») код за , за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (а.с. 14-23).

На підставі Акту № 1145/15-54-14- 01/05523553 від 30.03.2016р. відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_2 від 19.04.2016 р., яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у сумі 31 173,00 грн. (а.с. 98);

№ НОМЕР_1 від 19.04.2016 р., яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 1 110 827,00 гривень та нараховано штрафні санкції у сумі 555 414 грн. (а.с. 99).

Позивач вважає прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, відтак, звернувся до суду.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення до позовної заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Північтранс» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та зареєстрованого Мінюстом 12.01.2011р. за №34/18772 (далі Порядок № 984), для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом: податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби. Документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 6 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п.5.2 Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Згідно акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем:

п. 185.1 ст. 185, п. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України, встановлено: завищення відємного значення з податку на додану вартість у сумі 31 173 грн. за березень 2015 року; заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 110 827 грн., у тому числі по періодам: січень 2015 року у сумі 500 000 грн., лютий 2015 року у сумі 100 000 грн., березень 2015 року у сумі 510 827 грн.

Підставами для винесення ДПІ у Суворовському районі оскаржуваних рішень, стало формування позивачем податкового кредиту за наслідками операцій із придбання робіт на підставі договорів із «Ріал Сістемс», які, на думку податкового органу були направлені лише на отримання податкової вигоди. Крім того, податковий орган послався на наявність таких обставин як неможливість реального здійснення контрагентом платника податків зазначених операцій з урахуванням обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення діяльності.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що в основу акту перевірки та як наслідок висновків порушення позивачем податкового законодавства, відповідач поклав інформацію отриману з листа Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 08.07.2015р. № 2167/7/10-06-22-01/39477146 по ТОВ «Ріал Сістемс» згідно якого місцезнаходження посадових осіб ТОВ «Ріал Сістемс» за податковою адресою не встановлено.

Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд бере до уваги те, що Податковий кодекс України не встановлює вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку, тобто були б обов'язковими для підтвердження формування податкового кредиту.

Відтак, підлягають застосуванню загальні вимоги до первинного документу, які встановлені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Надані позивачем до перевірки та суду документи є первинними документами у розумінні вимог статті 9 цього Закону та у своїй сукупності повністю підтверджують факт здійснення спірних господарських операцій.

При цьому співставленням даних, зазначених у первинних документах наданих позивачем суду, не встановлено будь-яких розбіжностей щодо обсягів, дати та вартості виконаних робіт, наданих послуг.

Отже, сукупність первинних, платіжних, звітних та інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції, підтверджує фактичне здійснення господарських відносин позивача з контрагентом і не дає підстав для сумніву у їх реальності та безтоварності. Характер спірних операцій відповідає звичайній господарській діяльності позивача та є її основним видам.

Натомість відповідачем не надано жодної оцінки вищевказаним первинним документами, хоча такі, як вбачається з акту перевірки, були йому представлені, а також не надано належних та допустимих доказів, які б об'єктивно ставили під сумнів фактичне здійснення таких операцій. Також ним не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх фіктивність чи про те, що дії позивача і його контрагента були спрямовані на отримання незаконної податкової вигоди.

Судом встановлено, що надані позивачем первинні документи є первинними в розумінні п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і мають обов'язкові реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 вказаного Закону. Вказані первинні документи підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю, а відтак віднесення до витрат зазначених сум не суперечить вимогам п. 138.2 п. п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України.

Окрім того, необхідно зазначити, що перевіряючим в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необ'єктивно та не у повній мірі.

Відповідно до п.2. ст.3 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу.

Відповідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-X1V (із змінами та доповненнями) «Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення».

Відповідно ст. 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99р. № 996-XIV бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємствами. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, які використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 цього Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового Кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою, податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.п.44.2 ст.44 Податкового Кодексу України «для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу».

Відповідно до п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, ,виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо повязаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме прямих матеріальних витрат, загальновиробничі витрати, які відносяться, на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, вартості придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг, інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії.

Склад витрат на збут визначено п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України. Відповідно до п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, повязані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, в т.ч. витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, повязаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг ...)».

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу.

Згідно п.2 ст.3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV Про бухгалтерський облік ; фінансову звітність в Україні, із змінами та доповненнями, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, із змінами та доповненнями, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції , г якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення. Відповідно п.2 ст.9 зазначеного Закону України первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити : назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Відповідно до гі.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що ПАТ «Північтранс» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «РІАЛ СІСТЕМС», код за , за період: січень - березень2015 року на підставі договорів, договірних цін, локальних кошторисів, актів виконаних робіт,відомостей ресурсів, картки рахунку 631 (контрагент ТОВ «Ріал Сістемс»), регістри бухгалтерського обліку 103 «будинки та споруди», 152 «Придбання основних засобів», №311 «Розрахунковий рахунок в національній валюті», №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Окрім того, між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал Сістемс» було укладено договір підряду №0501/1/15-П від 05.01.2015 року, згідно умов якого ПАТ «Північтранс» (Замовник) доручає, а ТОВ «Ріал Сістемс» (Підрядник) зобовязується виконати монтаж огородження парканними плитами на території ПАТ «Північтранс» за адресою: м. Одеса, 21 км Старокиївської дороги. Загальна вартість підрядних робіт за цим договором становить 3 000 000 грн., у т.ч. ПДВ.

На виконання умов вказаного договору сторонами було складено та підписано локальний кошторис за січень 2015 р., акти прийняття виконаних підрядних робіт б/н від 31.01.2015 року, а також ТОВ «Ріал Сістемс» виписано на адресу ПАТ «Північтранс» податкові накладні №117 від 31.01.2015р. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту.

Судом також встановлено, що між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал Сістемс» було укладено договір підряду №0202/1/15-ПД від 02.02.2015 року, згідно умов якого ПАТ «Північтранс» (Замовник) доручає, а ТОВ «Ріал Сістемс» (Підрядник) зобовязується виконати роботи з ремонту даху будівлі котельні та складу № 1 (літера Ж) на території ПАТ «Північтранс» за адресою: м. Одеса, 21 км Старокиївської дороги. Загальна вартість підрядних робіт за цим договором становить 600 000 грн., у т.ч. ПДВ. На виконання умов вказаного договору сторонами було складено та підписано локальні кошториси, договірну ціну, підсумкові відомості ресурсів, акти прийняття виконаних будівельних робіт б/н від 28.02.2015 року,а також ТОВ «Ріал Сістемс» виписано на адресу ПАТ «Північтранс» податкові накладні №201 від 28.02.2015р., №202 від 28.02.2015р. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту.

Окрім того, між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал Сістемс»було укладено договір підряду №2402/1/15-ПД від 24.02.2015 року, згідно умов якого ПАТ «Північтранс» (Замовник) доручає, а ТОВ «Ріал сістемс» (Підрядник) зобовязується виконати монтаж огородження залізобетонними парканними плитами на території ПАТ «Північтранс» за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, вул. Коккінакі, 7а. Загальна вартість підрядних робіт за цим договором становить 853 000 гри., у т.ч. ПДВ.

На виконання умов вказаного договору сторонами було складено та підписано договірну ціну, локальний кошторис,підсумкові відомості ресурсів, акт прийняття виконаних підрядних робіт б/н від 31.03.2015 року,а також ТОВ «Ріал Сістемс» виписано на адресу ПАТ «Північтранс» податкові накладні № 188 від 31.03.2015р. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту.

20.02.2015 року між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал Сістемс» було укладено договір підряду №2002/1/15-ПД, згідно умов якого ПАТ «Північтранс» (Замовник) доручає, а ТОВ «Ріал Сістемс» (Підрядник) зобовязується виконати роботи з ремонту даху прилеглих будівель: літ. М, М2, М5, К, Л на території ПАТ «Північтранс» за адресою: м. Одеса, 21 км Старокиївської дороги. Загальна вартість підрядних робіт за цим договором становить 278 000 грн., у т.ч. ПДВ. На виконання умов вказаного договору сторонами було складено та підписано договірну ціну, локальний кошторис, підсумкову відомість ресурсів,акт прийняття виконаних будівельних робіт б/н від 31.03.2015 року,а також ТОВ «Ріал Сістемс» виписано на адресу ПАТ «Північтранс» податкову накладні №189 від 31.03.2015року. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту.

03.03.2015 року між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал Сістемс» було укладено договір підряду №0303/1/15-ПД, згідно умов якого ПАТ «Північтранс» (Замовник) доручає, а ТОВ «Ріал Сістемс» (Підрядник) зобовязується виконати роботи з поточного ремонту асфальтового покриття на території ПАТ «Північтранс» за адресою: м. Одеса, 21 км Старокиївської дороги. Загальна вартість підрядних робіт за цим договором становить 2 121000грн., у т.ч. ПДВ.

На виконання умов вказаного договору сторонами було складено та підписано договірну ціну, локальний кошторис,підсумкові відомості ресурсів, акт прийняття виконаних будівельних робіт б/н від 31.03.2015 року,а також ТОВ «Ріал Сістемс» виписано на адресу ПАТ «Північтранс» податкову накладну №190 від 31.03.2015р. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту. Розрахунки за отримані роботи ПАТ «Північтранс» проводило у безготівковій формі. Згідно картки рахунку: 631 по контрагенту ТОВ «Ріал Сістемс» станом на 26.05.2016 року заборгованість відсутня.

Суд зазначає, що факт виконання позивачем та його контрагентами зобовязань за договорами підтверджується всіма необхідними первинними документами договорами, накладними, платіжними дорученнями, які були в наявності під час проведення перевірки у податкового органу та описані в Акті перевірки. Копії платіжних документів засвідчують факт виконання позивачем зобов'язань по оплаті вартості товарів та робіт за зазначеними вище правочинами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. З огляду на приписи Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операції субєктів права з перерахування саме безготівкових грошових коштів є прозорими для контролю з боку Держави, так як здійснюються виключно у встановлений самою ж Державою спосіб - через банківські установи. Наявні документи засвідчують, що безготівкові кошти були списані з рахунків позивача, тобто вибули з його власності. Наявними під час перевірки первинними документами підтверджується отримання позивачем товарів та послуг, згідно договорів з контрагентами.

Під час перевірки відповідачу такі документі були надані в повному обсязі й будь-яких зауважень чи претензій до форми чи змісту наданих позивачем до перевірки документів з боку відповідача не було.

Відтак, фактично позивач надав суду документи, які надають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявності спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та існуванню зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказів на підтвердження придбання позивачем відповідних товарів та їх переміщення (доставку) тощо. З наданих позивачем доказів судом вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки послуги були надані, а договори виконано сторонами в повному обсязі.

Відповідачем також не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та вказаним вище контрагентом недійсними, а також визнання недійсними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Представник позивача в судовому засіданні також зазначив, що при укладанні договорів постачання та надання послуг із вищезазначеним контрагентом позивач діяв з належною обачністю та обережністю щодо обрання контрагентів та здійснення господарської діяльності, перевірив усі загальнодоступні відомості щодо них для здійснення сумісної господарської діяльності. Інформацію про наявність у контрагентів-постачальників основних фондів, найманих працівників, а також податкову інформацію щодо стану цих підприємств в своєму податковому органі зясувати було неможливо з огляду на відсутність у позивача доступу до неї. Крім того представник позивача зазначив, що договори постачання товарів та надання послуг контрагентами позивача фактично виконувались, про що складались відповідні первинні документи та результати цих робіт відображались у бухгалтерському та податковому обліку підприємства. Податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано витрати та податковий кредит по взаємовідносинам із цими підприємствами були відповідно до вимог податкового законодавства складені підприємствами - платниками податків, що були зареєстровані платниками ПДВ із зазначенням індивідуального податкового номеру, за яким їх можливо ідентифікувати.

Окрім того, на виконання договорів № 0303/1/15-ПД від 03.03.2015 року, № 0202/1/15-ПД від 02.02.2015 року, № 0501/1/15-П від 05.01.2015 року, № 2402/1/15-ПД від 24.02.2015 року, № 2002/1/15-ПД від 20.02.2015 року укладених між ПАТ «Північтранс» та ТОВ «Ріал сістемс», з метою та на період строку виконання підрядних робіт було забезпечено тимчасовий доступ співробітників підрядної організації ТОВ «Ріал сістемс» на територію ПАТ «Північтранс». Як пояснив представник позивача, по прибутті співробітників підрядної організації для виконання робіт на ПАТ «Північтранс» бригадир звертався до пункту охорони. Співробітник служби охорони ПАТ «Північтранс» невідкладно звязувався з особою, яка відповідальна за забезпечення доступу співробітників підрядної організації на територію ПАТ «Північтранс» згідно із наказом по підприємству. Відповідальна особа визначала виконавця із служби безпеки, який супроводжував співробітників підрядної організації по території ПАТ «Північтранс» під час виконання ними робіт за договором та здійснював безпосередній контроль за перебуванням цих осіб на території ПАТ «Північтранс». Такий самий порядок доступу та знаходження працівників підрядної організації на території ПАТ «Північтранс» було застосовано за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орловщина, вул. Коккінакі, 7.

Зазначених обставин представниками податкового органу в судовому засіданні спростовано не було.

Що стосується покладення в основу акту перевірки позивача отриманої податкової інформації по контрагенту позивача, а саме інформацію отриману з листа Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 08.07.2015р. № 2167/7/10-06-22-01/39477146 по ТОВ «Ріал Сістемс» згідно якого місцезнаходження посадових осіб ТОВ «Ріал Сістемс» за податковою адресою не встановлено, суд зазначає, що така інформація, не може бути покладена в основу висновків про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки відповідно до п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за № 34/18772 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів порушень. В той же час, інформація по контрагентам позивача не відносяться до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку за період, що перевірявся, які б достовірно підтверджували наявність факту порушення позивачем податкового законодавства.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів визнання недостовірними цих документів у встановленому законодавством порядку відповідачем не надані та під час розгляду справи судом не встановлено.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних рішень, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене, суд не може визнати акт перевірки позивача як достатній, належний та незаперечний доказ допущених позивачем порушень вимог податкового законодавства, оскільки в даних спірних правовідносинах, у тому числі, доказуванню підлягають правомірність та обґрунтованість висновків за даним актом перевірки, які покладені в основу оскаржуваних податкових повідомленьрішень.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідачем зроблено невірний висновок про порушення позивачем податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені неправомірно є протиправними, відтак підлягають скасуванню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29)

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, беручи до уваги, що позивач довів суду реальність господарських правовідносин, що виникли між ним та його контрагентами, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог позивача питання про стягнення судового збору при зверненні до адміністративного суду вирішується судом відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 30.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2016 року №№ НОМЕР_1, - задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 19.04.2016 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Стягнути з ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС () судові витрати у розмірі 25461,21 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови підписаний суддею 05.07.2016 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.