Справа № 814/226/16
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/226/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Вербицької Н.В. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Шепель О.В.,

за участю представника Приватного підприємства "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" - Гурова Володимира Геннадійовича, представника Фермерського господарства "Оазис" - Плечія Василя Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Оазис" до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, за участю третіх осіб: Приватного підприємства "Виробниче-комерційне підприємство "Каро", ОСОБА_3, про скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року Фермерське господарство "Оазис" (далі - ФГ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про скасування рішення Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області №11057170 від 19.03.2015 року про державну реєстрацію речового права оренди Приватного підприємства "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" (далі - ПП) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 4,2899 га належну ОСОБА_3; скасування рішення Реєстраційної служби Первомайського районного управління юстиції Миколаївської області № 9131119 від 19.03.2015 року про державну реєстрацію речового права оренди ПП на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 4,2899 га належну ОСОБА_3; зобов'язання Реєстраційну службу Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зареєструвати речове право ФГ "Оазис" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,2899 га, належної ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач є орендарем земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного з власником земельної ділянки ОСОБА_3, тому державна реєстрація договору оренди, укладеного ОСОБА_3 та ПП була здійснена всупереч п.1, 8-1, ч. 2 ст. 9, п.6 ч.1 ст. 15, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року позовні вимоги ФГ "Оазис" задоволено частково, суд скасував рішення відповідачів від 19.03.2015 року № 11057170 та № 9131119 про державну реєстрацію речового права оренди ПП "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 4,2899 га належну ОСОБА_3. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду в частині задоволення позову, представником ПП подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2007 року ФГ "Оазис" укладено з ОСОБА_3 договір оренди землі, за яким ОСОБА_3 передав ФГ в оренду земельну ділянку загальною площею 4,29 га строком на п'ять років. Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель від 31.03.2008 року за № 29 Врадіївським реєстраційним округом МРФ "Центр ДЗК".

Під час дії зазначеного договору оренди ОСОБА_3 уклав з ФГ додаткову угоду від 10.01.2012 року, за якою продовжено строк дії договору оренди землі від 10.05.2007 року на 49 років. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Врадіївському районі 06.09.2012 року за № 00739.

27 серпня 2015 року ФГ "Оазис" звернулося до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області із заявою про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки належної ОСОБА_3 відповідно до умов, зазначених у додатковій угоді від 06.09.2012 року до договору № 29 від 31.03.2008 року.

05 вересня 2015 року державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з посиланням на те, що заявлене право вже зареєстровано 19 березня 2015 року за іншим орендарем - ПП "Виробниче-комерційне підприємство "Каро".

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні реєстрації договорів оренди земельних ділянок державними реєстраторами були порушені вимоги чинного законодавства, внаслідок чого були порушені права позивача, як орендаря тієї самої ділянки, що була об'єктом реєстрації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №868).

Статтею 2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1952-IV, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

У відповідності до ч.1 ст.15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом (п.1 ч.1 ст.19 Закону №1952-IV).

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України (ч.13 ст.15 Закону №1952-IV).

Відповідно до п.15 Порядку №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 20 Порядку №868 передбачено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (п.28 Порядку №868).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частинами 2 та 4 статті 24 Закону №1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідачами одночасно в двох реєстраційних службах в один день за ПП "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" зареєстровано речове права на одну і ту саму ділянку.

Таким чином, відповідачі, в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", при здійсненні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ОСОБА_3 з ФГ "Оазис" не пересвідчилися у відсутності суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим обтяженням права на нерухоме майно, не врахували вимоги пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв'язку з чим допустили повторну реєстрацію договорів оренди на земельні ділянки, на які раніше було зареєстровано право оренди відповідно до вимог законодавства чинного на момент їх укладання позивачем.

Згідно приписів частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, було встановлено невідповідність законодавству дій відповідачів у спірних правовідносинах, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині скасування рішень від 19.03.2015 року № 11057170 та № 9131119 про державну реєстрацію речового права оренди ПП "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,2899 га, належної ОСОБА_3

Також, колегія суддів звертає увагу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, та яким було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ПП "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" про скасування державної реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку між з ФГ "Оазис" та ОСОБА_3/а.с.10/.

Тому, приймаючи до уваги все викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробниче-комерційне підприємство "Каро" - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного

адміністративного суду від 08 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 липня 2016 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: Н.В.Вербицька

І.Г.Ступакова