Справа № 610/3887/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2016 р. м. Київ К/800/8109/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Загороднього А.Ф.,

та секретаря Музички Н.В., за участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації щодо позбавлення його з 07 листопада 2015 року права на пільги згідно із Законом України «Про міліцію»; зобов'язати відповідача внести позивача до списку пільговиків, що мають право на пільги від газо- та електропостачальників; подати газо- та електропостачальникам уточнену інформацію стосовно позивача для відновлення його права на пільги у повному обсязі з 07 листопада 2015 року; забезпечити здійснення газо- та електропостачальниками відповідного перерахунку з 07 листопада 2015 року; провести відповідні розрахунки з газо- та електропостачальниками у зв'язку з відновленням позивачу з 07 листопада 2015 року його права на пільги у повному обсязі; зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації надати до суду протягом розумного строку звіт про виконання судового рішення та встановити відповідальність у вигляді штрафу за його неподання; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації щодо позбавлення ОСОБА_2 права на пільги згідно Закону України «Про міліцію». Зобов'язано Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації поновити права ОСОБА_2 на отримання пільг згідно Закону України «Про Національну поліцію» з 07 листопада 2015 року. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером МВС України та йому призначена пенсія згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» з 04 травня 1999 року.

Згідно довідки від 28 жовтня 2009 року №100/22698, виданої Управлінням фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку Головного управлінням МВС України в Харківській області, позивач і члени його сім'ї мають право з 01 липня 2004 року і довічно відповідно до Закону України «Про міліцію» на забезпечення безоплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами.

З відповіді Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 12 жовтня 2015 року №4650 вбачається, що дані про ОСОБА_2 були внесені до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків, після чого його внесено до списку пільговиків, що мають право на пільги для організацій, що надають послуги з електропостачання, газопостачання на плиту та газопостачання на опалення. Організації на підставі списків діючих пільговиків з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року повинні відновити право на отримання пільг та зробити перерахунок за липень-вересень 2015 року.

Також, з відповіді Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 20 листопада 2015 року №5332 вбачається, що ОСОБА_2 втратив право на пільги з 07 листопада 2015 року, оскільки відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». Позивачу було запропоновано звернутись за призначенням житлової субсидії.

Суди першої та апеляційної інстанції задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи протиправними дії Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації щодо позбавлення ОСОБА_2 права на пільги згідно Закону України «Про міліцію» дійшли до висновку, що вказані дії відповідача є неправомірними, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його права на отримання пільг згідно Закону України «Про Національну поліцію» з 07 листопада 2015 року.

Проте, з даними доводами колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про міліцію», в редакції чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про міліцію» за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

На підставі пп. «а» і «в» пп.1 пункту 68 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в статтю 22 Закону України «Про міліцію» внесено зміни: частину четверту доповнено словами «в межах норм, встановлених законодавством», а частину шосту доповнено словами «якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Проте, зміни, внесені пп. «в» пп. 1 пункту 68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року в статтю 22 Закону України «Про міліцію» частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Закону від 28 грудня 2014 року Кабінетом Міністрів України 04 червня 2015 року прийнято постанову №389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Згідно пункту 2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію».

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 27 січня 2016 року до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено.

З 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо.

Згідно абзаців 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Проаналізувавши зміст Закону України «Про Національну поліцію», суд касаційної інстанції приходить до висновку, що даний правовий акт не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію», а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів, обставини справи встановлені судами повно і правильно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права - рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя М.М. Заїка

судді: С.В. Білуга

А.Ф. Загородній