Справа № 205/8846/15-а (2-а/205/127/15)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 рокусправа № 205/8846/15-а (2-а/205/127/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року

у справі № 205/8846/15-а (2-а/205/127/15)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити пенсію за віком ОСОБА_1І з 28 вересня 2015 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року у адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.10.2015 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із постановою суду Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою заявником зазначено про правонаступництво сторони у справі з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України.

Сторони до суду не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився в Україні 07 січня 1942 року, проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, ж/м КомунарАДРЕСА_1., який у листопаді 1994 року виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

28 вересня 2015 року представник позивача звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою призначення пенсії за віком.

Листом від 16 жовтня 2015 року №Ш44-1/15 Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська повідомило про неможливість призначення та виплати пенсії посилаючись на те, що до переліку документів наданих для призначення пенсії не надано оригінал, який засвідчує особу, її громадянство та місце проживання.

Рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська не приймалось.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (Далі - Порядок) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

Також, безпідставним є посилання у листі відповідача на статтю 51 вищезазначеного Закону, яким передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під. час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Оскільки рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №25-рп/2009 від 07.10.09 р. положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та згідно з його п.2 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно рішення Конституційного Суду України право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом першої інстанції встановлено, що з додержанням вимог вищезазначеної норми, через представника ОСОБА_2, який діє на підставі виданої йому нотаріально посвідченої довіреності, були подані 28.09.2015 року до управління Пенсійного фонду в Ленінському районі м. Дніпропетровська заява про призначення пенсії та необхідні документи.

Посилання відповідача на те, що документи подані в копіях, що не відповідає приписам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, не відповідають фактичним обставинам справи.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до поданої заяви, є протиправними.

Доводи апеляційної скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську не містять доказів які б свідчили про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу, а тому є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, що в свою чергу вказує на обґрунтованість прийнятого спірного судового рішення.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року у справі № 205/8846/15-а (2-а/205/127/15) залишити без змін.

Стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України ( Отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030101; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012 ) з бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську несплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 535 (пятсот тридцять пять гривень) 92 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів .

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва