Справа № 813/79/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Справа № 876/4257/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивачка просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № 3510194 та № 3510195 від 10.06.2015 року, оскільки вважала, що такі прийняті безпідставно та з порушенням вимог законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області № 3510194 та № 3510195 від 10.06.2015 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Залізнична об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Львівській області, яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачці в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що податкові повідомлення-рішення № 3510194 та № 3510195 від 10.06.2015 року про сплату орендної плати з фізичних осіб було сформовано та надіслано позивачці на підставі даних реєстру, наданих Львівською міською радою. Оскільки інформація про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 26.02.2014 року між Львівською міською радою і ОСОБА_2 не надходила, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом правомірно.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 26.02.2014 року між Львівською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі. Згідно даного договору ОСОБА_2 передано в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлового приміщення загальною площею 0,0134 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться у АДРЕСА_1.

Того ж числа, 26.02.2014 року між Львівською міською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_2 передано в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлового приміщення загальною площею 0,0895 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка знаходиться у АДРЕСА_1. На даній земельній ділянці знаходяться дві одноповерхові кам'яні нежитлові споруди.

23.04. 2014 року між позивачкою ОСОБА_2 (згідно умов договору - продавець) та ОСОБА_3 (згідно умов договору - покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п.1 якого продавець продала, а покупець купила належні продавцеві нежитлові приміщення, які розташовані на орендованій земельній ділянці (АДРЕСА_1).

10.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № 3510194, яким нараховано 12784,98 грн. орендної плати з фізичних осіб та податкове повідомлення-рішення № 3510195, яким нараховано 85392,16 грн. орендної плати з фізичних осіб.

Судом першої інстанції з'ясовано, що заборгованість з орендної плати, з приводу якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, виникла в період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Однак, в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях № 3510194 та № 3510195 від 10.06.2015 року періоду нарахування платежу не зазначено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки нежитлові приміщення, які знаходяться на орендованій земельній ділянці, згідно договору купівлі-продажу від 23.04.2014 року продано іншій особі, тому податкові повідомлення-рішення про нарахування ОСОБА_2 орендної плати з фізичних осіб є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на таке.

Відповідно до п. 288.2 ст. 288 ПК України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно п. 288.3 ст. 288 ПК України, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Пунктом 287.1 ст. 288 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно ч.1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. п. «а», «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою стороною права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно п.7 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як видно з матеріалів справи, між позивачкою ОСОБА_2 та Львівською міською радою 26.02.2014 року було укладено договір оренди землі для обслуговування нежитлових приміщень, які знаходяться у АДРЕСА_1.

Однак, нежитлові приміщенні по АДРЕСА_1, які розташовані на орендованій земельній ділянці, позивачкою було продано громадянці ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.04.2014 року .

Згідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За таких обставин, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивачкою подано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 80,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 23.04.2014 року приватним нотаріусом Загвойською Н.І., Львівський міський нотаріальний округ. Власник майна - ОСОБА_3. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та розташованими на ній нежитловими приміщеннями здійснює її новий власник (ОСОБА_3), тому правовідносини, які виникли між ОСОБА_2 та Львівською міською радою на підставі договору оренди землі від 26 лютого 2014 року та зобов'язання, які виникають на підставі даного договору, є припиненими з 23 квітня 2014 року (з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення іншою особою).

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення № 3510194 та № 3510195 від 10.06.2015 року, якими ОСОБА_2 нараховано орендну плату з фізичних осіб за 2015 рік є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказів, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого прийняв законну та обґрунтовану постанову про задоволення позову, підстав для скасування якої не має.

Назву податкового органу, який прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, в резолютивній частині постанови суд може виправити у передбаченому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року у справі № 813/79/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський

Повний текст ухвали

виготовлено 08.07.2016р.