Справа № 820/399/16
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 р.Справа № 820/399/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 820/399/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання наказу незаконним, поновлення на посаді та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі ГУ МВС України в Харківській області, відповідач 1), головного управління Національної поліції в Харківської області (далі відповідач 2), в якому просила суд:

- визнати наказ начальника ГУ МВС України в Харківській області від 06 листопада 2015 року № 604 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з п.9 та п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" та на підставі ст. 64 п. "г" "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України" у зв'язку із скороченням штату, - незаконним;

- зобов'язати ГУ МВС України в Харківській області негайно поновити ОСОБА_1 в ГУ МВС України в Харківській області - на посаді слідчого Вовчанського районного відділу ГУ МВС України в Харківській області, про що зробити відповідний запис у трудовій книжці;

- зобов'язати ГУ МВС України в Харківській області, як державний орган виконавчої влади, вчинити дії з обов'язкового працевлаштування ОСОБА_1 в структурі Міністерства внутрішніх справ України.

- зобов'язати головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 02.11.2015 з приводу зарахування її кандидатом на службу в головному управлінні Національної поліції в Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року вказаний позов задоволено частково. Визнано наказ начальника ГУ МВС України в Харківській області від 06 листопада 2015 року № 604 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з п.9 та п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" та на підставі ст. 64 п. "г" "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України у зв'язку із скороченням штату, - незаконним. Зобов'язано ГУ МВС України в Харківській області поновити ОСОБА_1 в ГУ МВС України в Харківській області - на посаді слідчого Вовчанського районного відділу ГУ МВС України в Харківській області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постанову в частині поновлення на посаді звернуто до негайного виконання.

Відповідач 1, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що 02.07.2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про Національну поліцію». Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень, з дня опублікування Закону України «Про Національну поліцію» всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1, з 26.06.2013 року прийнята на службу в органи внутрішніх справ наказом № 222 о/с.

Наказом від 20.05.2015 № 221 о/с лейтенанту міліції ОСОБА_1 /М-235087/, з 04.05.2015 до 08.03.2018 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку.

Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1388, скорочено всі посади у ГУМВС України в Харківській області.

Наказом начальника ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 за № 604 о/с відповідно до п.64 "Г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 - лейтенанта міліції, слідчого СВ Вовчанського РВ ГУ, звільнено з органів внутрішніх справ у запас через скорочення штатів (а.с.14).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення приписів статті 184 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) позивач була звільнення з займаної посади у період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та не була працевлаштована. З врахуванням наведеного вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

На переконання апеляційного суду, суть вказаного публічно-правового спору зводиться до правомірності застосування відповідачем приписів Закону України «Про національну поліцію» при звільненні позивачки.

Закон України «Про Національну поліцію» було прийнято Верховною Радою України 02.07.2015 року та опубліковано 06.08.2015 року.

При цьому відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до оскаржуваного наказу начальника ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 за № 604 о/с позивач ОСОБА_1 була звільнена у запас Збройних Сил з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення № 114 з 06.11.2015 року (а.с. 14).

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, на момент звільнення позивач перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку до 08.03.2018 року включно на підставі наказу УМВС від від 20.05.2015 № 221 о/с (а.с. 13).

При цьому приписами частини 3 статті 184 КЗпП встановлено гарантії, зокрема, для жінок, які має дітей віком до трьох років, та передбачено, що їх звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням і на період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

На підставі аналізу пунктів 8 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» колегія суддів вважає, що вказаним Законом було передбачено звільнення працівників міліції у зв'язку із скороченням штатів, а не у зв'язку із ліквідацією підприємства, установи, організації.

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для звільнення позивачки у зв'язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» з огляду на наявні у неї гарантії, передбачені частиною 3 статті 184 КЗпП.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 820/399/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016 р.