Справа № 694/636/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/636/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Дудніченко В.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міського голови міста Звенигородка Черкаської області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міського голови міста Звенигородка Черкаської області Саєнка О.Я. про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Міського голови міста Звенигородка Черкаської області Саєнка О.Я., в якому просить визнати противоправною бездіяльністю Звенигородського міського голови Саєнко Олександра Яковича щодо ненадання інформації за запит ОСОБА_2 виходящий номер №29-с від 21.03.2016 року вхідний №235/0210 від 21.03.2016 року та зобов'язати Звенигородського міського голову Саєнко Олександра Яковича надати ОСОБА_2 запитувану інформацію на інформаційний запит№29-с від 21.03.2016 року вхідний №235/0210 від 21.03.2016 року.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року позов задоволено. Визнано противоправною бездіяльністю Звенигородського міського голови Саєнко Олександра Яковича щодо ненадання інформації за запит ОСОБА_2 виходящий номер №29-с від 21.03.2016 року вхідний №235/0210 від 21.03.2016 року. Зобов'язано Звенигородського міського голову Саєнко Олександра Яковича надати ОСОБА_2 запитувану інформацію на інформаційний запит№29-с від 21.03.2016 року вхідний №235/0210 від 21.03.2016 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням Міським головою міста Звенигородка Черкаської області Саєнком О.Я. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є депутатом Звенигородської міської ради Черкаської області.

21.03.2016 року ОСОБА_2, як депутат Звенигородської міської ради Черкаської області, керуючись положеннями Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» звернувся до Звенигородського міського голови Саєнка О.Я. з депутатським зверненням, в якому просив надати інформацію:

- про посадовий оклад апарату виконкому міської ради та рівень заробітної плати по кожній посаді в гривневому еквіваленті з нарахуванням премій, надбавок та інших додаткових додаткових надходжень, якщо такі є за 2013-2016 роки;

- бухгалтерські виписки із зазначенням податкових відрахувань по кожній посаді за 2013-2016 роки.

25.03.2016 року міський голова Саєнко Олександра Яковича надав письмову відповідь на його запит, згідно якої відмовив у наданні запитуваної інформації, так як депутатське звернення не відповідає вимогам частини першої ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та не може бути розглянуто відповідно до зазначеного закону та роз'яснено право внести депутатський запит відповідно до ст.22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Не погоджуючись з даною відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому, позовна заява мотивована тим, що зазначена відмова в наданні інформації є порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», так як позивач вважає що ним було подано інформаційний запит.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, так як, на думку суду, ОСОБА_2 звернувся не з депутатським зверненням, а з інформаційним запитом, тому відмова у наданні інформації є протиправною, оскільки надана з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Так, частиною першою ст.3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Пунктом першим ч. 2 ст. 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має право, зокрема, на депутатське звернення.

Частиною першою ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Частиною другої цієї статті визначено, що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Відповідно до частини п'ятої даної статті якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до положень частини другої ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями частини першої, третьої, четвертої, п'ятої та шостої ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм права, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що законом передбачено довільну форма запиту на публічну інформацію, однак, такий запит обов'язково має містити свою назву - «запит».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, ОСОБА_2 як депутат Звенигородської міської ради Черкаської області, керуючись положеннями Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» звернувся до Звенигородського міського голови Саєнка О.Я. з депутатським зверненням, а не з запитом про надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с.7).

Тобто, сам позивач обрав саме форму свого запиту, зокрема, депутатське звернення, а не інформаційний запит для отримання необхідної йому інформації.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дав належну правову оцінку тому факту, що позивач звернувся до відповідача саме з депутатським зверненням (що підтверджується копією цього депутатського звернення, яке є в матеріалах справи) та яке має бути розглянуте та розглянуто у відповідності до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а не з запитом про надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», як вирішив суд першої інстанції.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в Постанові Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13.01.2011 року №2939- VI «Про доступ до публічної інформації» від 30.09.2013 року №11, якщо запитуваний запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України "Про звернення громадян", то в такому разі судам необхідно відмовляти в задоволенні позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації.

Суди також повинні відмовляти в задоволенні позову, який пред'явлено з вимогою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації щодо її ненадання, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що позивач зажадав у відповідача інформацію відповідно до законів України "Про інформацію", "Про звернення громадян" тощо з підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

Враховуючи ту обставину, що позивач звертався до відповідача з депутатським зверненням в порядку Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», яке було розглянуто в порядку Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та на яке в строки визначені чинним законодавством надано відповідь, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про незаконність такої відповіді.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що позивач звернувся з запитом на отримання публічної інформації, так як самим позивачем чітко визначену форму свого звернення, а саме депутатське звернення, а не інформаційний запит.

Той факт, що позивач в своєму зверненні просить надати інформацію не може оцінюватись судом як запит про надання публічної інформації, оскільки позивач сам обрав форму свого звернення, а саме депутатське звернення від депутата Звенигородської міської ради Черкаської області та на підставі положень Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Посилання позивача на ту обставину, що депутатське звернення фактично було інформаційним запитом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки посада депутата міської ради передбачає юридичну грамотність з приводу оформлення запитів чи звернень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її в частині та прийняти нову постанову суду в цій частині.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міського голови міста Звенигородка Черкаської області - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 травня 2016 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Міського голови міста Звенигородка Черкаської області Саєнка О.Я. про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.