Справа № 808/2455/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року о/об 14 год. 28 хв.Справа № 808/2455/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., при секретарі Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» до Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, за участю прокуратури Запорізької області, про визнання протиправними рішень, дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1

(ліє на підставі довіреності б/н від 27.08.2015 року)

від відповідача - не прибув

від прокуратури - ОСОБА_2

(особа посвідчується службовим посвідченням №038186 від 30.12.2015 року)

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (далі позивач) до Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області (далі відповідач), в якому з наступними уточненнями просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказ від 21 квітня 2015 року № 49 та направлення (посвідчення) від 21 квітня 2015 року № 14 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» загальною площею 4532,9329 га;

- визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» загальною площею 4532,9329 га та складання акту перевірки від 15 травня 2015 № 11;

- зобов'язати Державну інспекцію сільського господарства в Запорізькій області відкликати направлені до Прокуратури Запорізької області лист (з матеріалами перевірки) щодо результатів перевірки проведеної з 22 квітня 2015 року по 05 травня 2015 року в ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке», результати якої викладені в акті перевірки від 15 травня 2015 року № 11.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області на виконання наказу №49 від 21 квітня 2015 року на підставі постанови старшого прокурора Відділу організації представництва та захисту інтересів громадян або держави від 15 квітня 2015 року проведена позапланова перевірка, за наслідками якої складений акт перевірки №11 від 15 травня 2015 року. Позивач вважає, що своїми неправомірними (незаконними) рішеннями та діями Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області та її посадовими особами порушуються законні права та інтереси ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке», а саме: протиправно винесено наказ на проведення позапланової перевірки; протиправно підписано направлення на проведення позапланової перевірки; протиправно розпочато проведення позапланової перевірки; протиправно проведено позапланову перевірку не за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання; протиправно проведено позапланову перевірку в строк понад 10 робочих днів; протиправно складено акт позапланової перевірки. Представник позивача зазначає, що позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державного нагляду (контролю) Держсільгоспінспекції, виключно на підставі рішення керівника, оформленого наказом, та за умови вручення суб'єкту господарювання перед її початком під розписку копії підстав для її проведення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Вказує на те що, лише дотримання норм Закону може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З підставою (постановою уповноваженого органу, особи), наказом і направленням про позапланову перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення суб'єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. На підставі зазначеного вказує, що особи Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області грубо порушили Конституцію України, Закони України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», та інші нормативно-правові акти що регулюють проведення перевірок.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 13 червня 2016 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути справу призначену на 22 червня 2016 року за відсутності Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області.

Проти позову заперечує з підстав викладених у письмових запереченнях від 25 травня 2015 року, відповідно яких зазначає, що позапланова перевірка проведена з дотриманням вимог чинного законодавства та у повній відповідності до наданих законом повноважень. Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, на Державну інспекцію сільського господарства державою покладено функцію контролю за дотриманням земельного законодавства незалежної від категорії земель та їх форм власності. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено що, надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Однак, згідно з пунктом 2 цієї ж Постанови надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду чи на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в даному випадку на постанову прокуратури Запорізької області. Відповідач вказує на те, що посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-У(далі - Закон № 877-У ), а саме на статтю 6 , є хибними з огляду на наступне, оскільки згідно статті 2 Закону № 877-V сфера дії цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя.

У задоволенні адміністративного позову відповідач просить відмовити у повному обсязі.

Представник прокуратури в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 22 червня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

15 квітня 2015 року прокурором Прокуратури Запорізької області винесено постанову № 05/1-2480-15 «Про проведення перевірки», відповідно до якої прокурор постановив:

- призначити у кримінальному провадженні №0000012 від 03 червня 2014 року перевірку дотримання вимог законодавства під час використання земельних ділянок ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» загальною площею 4532,9329 га;

- проведення позапланової перевірки доручити працівникам Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області;

- перевірку провести протягом 20 робочих днів у період часу починаючи з 20 квітня 2015 року.

Так, на підставі постанови прокурора прокуратури Запорізької області, 21 квітня 2015 року Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області видано направлення № 14 на проведення позапланової перевірки Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке».

Разом з тим, 21 квітня 2015 року заступником начальника Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області прийнято Наказ №49 про здійснення позапланових заходів перевірку дотримання вимог законодавства під час використання земельних ділянок ДП «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» загальною площею 4532,9329 га.

15 травня 2015 року Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області складено Акт перевірки «щодо дотримання вимог земельного законодавства».

Актом перевірки встановлено, що Державним підприємством «СГП «Запорізьке» порушені статті 116, 122,123, 149, 150 Земельного кодексу України та статті 4,13 Закону України «Про оренду землі».

Не погодившись з такими діями та висновками Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті, суд, керуючись Конституцією України, частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходить з того, що оскільки позивачем як спосіб захисту порушеного права обрано визнання протиправними рішень, дій та зобов'язання вчинити певні дії суб'єкта владних повноважень, Запорізький окружний адміністративний суд досліджуючи надані сторонами докази повинен встановити відповідність рішень та дій відповідача чинному законодавству та необхідність зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинювати дії з метою відновлення ймовірно порушених прав позивача.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19 червня 2003 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, крім іншого, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:

додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання;

розміщення, проектування, будівництва та введення в дію об'єктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель;

виконання комплексу необхідних заходів щодо захисту земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, псування, забруднення, засмічення відходами, заростання бур'янами, чагарниками та дрібноліссям;

дотримання строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених робочим проектом землеустрою;

дотримання правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереження захисних насаджень і межових знаків;

додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва;

додержання строків розгляду заяв чи клопотань щодо набуття і реалізації прав на землю та інше.

Приписами статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Аналіз викладеного свідчить про право центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі проводити перевірки та здійснювати інші заходи, спрямовані на реалізацію компетенції даного органу з метою перевірки дотримання відповідними суб'єктами вимог законодавства України про охорону земель.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до міліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Позивач зазначає, що наказ, направлення та дій відповідача щодо складання акту перевірки є протиправними, в силу пункту 8 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» N 76-VIII, 28 грудня 2014 року, відповідно до якого зазначено: «установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки».

Суд не приймає такі твердження позивача на підставі наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені в законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05 квітня 2007 року.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до абзацу 1 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів, зокрема, при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення (абзац 2 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Матеріалами адміністративної справи встановлено, що перевірка призначена відповідно до постанови прокурора Прокуратури Запорізької області № 05/1-2480-15 «Про проведення перевірки» по кримінальному провадженню №0000012 від 03 червня 2014 року.

Тобто, позапланова перевірка проведена в межах досудового слідства, на що не поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 8 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» N 76-VIII, 28 грудня 2014 року.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 36 Кримінально-процесуального кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, (далі за текстом КПК України), прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Частиною 7 статті 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обовязковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Враховуючи обовязковість виконання постанови прокурора, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу про проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, а також складання акту перевірки Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області діяла у межах та у спосіб визначений законом України, а відтак відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов