Справа № 428/6822/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6822/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду у м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання нечинним та скасування рішення, зобовязання перерахувати пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання нечинним та скасування рішення, зобовязання перерахувати пенсію на підставі довідки про заробітну плату № 18-276 вих -16 від 17.12.2015 року у розмірі 82% від усіх нарахувань без обмеження максимального розміру.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з 1991 року до 2002 року він працював в органах прокуратури на різних посадах. У відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому було призначено пенсію за вислугою років. Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою щодо перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, проте 19.05.2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області розглянуло заяву позивача щодо перерахунку пенсії та відмовило в її перерахунку, оскільки на момент подачі цієї заяви Кабінетом Міністрів України не було прийнято рішення щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Також підставою відмови у перерахунку пенсії став Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» тощо. Позивач вважає, що рішення відповідача неправомірне, тобто не відповідає чинному законодавству з підстав суттєвого звуження і обмеження змісту та обсягу прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури. У вказаному позові позивач просить про наступне:

- визнати нечинним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії від 17.12.2015 року в розмірі 82% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області від 17.12.2015 року № 18-276 вих -16, без обмеження її максимального розміру.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову в яких вказала, що 06.11.2002 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру». Позивач дійсно 11.05.2016 року звернувся до відповідача із заявою довільної форми про перерахунок пенсії разом з довідкою про заробітну плату прокуратури Луганської області від 11.04.2016 року № 18-276 вих. 16. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку за наслідками розгляду даної заяви було прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії, тому що згідно ч. 20 ст. 86 Закону Україні прокуратуру" умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не був визначений Кабінетом Міністрів України. 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру" тощо. Тобто пенсії в порядку та на умовах, визначених цим законом не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Посилання позивача на норми частин 13, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ є неприпустимим, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку вважає, що під час вирішення питання щодо перерахунку пенсії позивачу слід керуватись Законом України «Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, норми якого не передбачають перерахунок пенсій у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Також, на час звернення позивача пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яким були визначені порядок та умови перерахунку пенсій державним службовцям, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зазначає, що пенсія позивачу призначена в розмірі 80% від суми його заробітної плати. Згідно ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 року (у редакції на час звернення із заявою про перерахунок пенсії від 01.04.2016 року), пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Тому вимога здійснити перерахунок пенсій в розмірі 82 відсотки від розміру заробітної плати є необґрунтованою. Вимога здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру є також необґрунтованою.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дійшов висновку про можливість ухвалення законного судового рішення в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши та оцінивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Копією трудової книжки ОСОБА_1 від 15.07.1972 року підтверджується, а також не заперечується у письмових запереченнях відповідача, що позивач з 30.08.1991 року по 04.11.2002 року працював на посадах стажиста помічника прокурора, помічника прокурора, прокурора в органах прокуратури, після чого 04.11.2002 року був звільнений за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію за вислугу років.

Згідно копії довідки №18-276 вих-16 від 11.04.2016 року, виданої Прокуратурою Луганської області, ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Луганської області на посаді прокурора місцевої прокуратури Луганської області, при цьому заробітна плата за період з 15.12.2015 року на вказаній посаді складає суму в розмірі 12429,54 грн. Довідка була видана для предявлення в Пенсійний фонд України для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року (із змінами, внесеними згідно з Постанови КМ № 506 від 06.10.2014 року, № 763 від 30.09.2015 року), з урахуванням Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015 року.

11.05.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням окладів робітників прокуратури, додавши довідку про заробітну плату №18-276 вих-16 від 11.04.2016 року, що також визнається відповідачем у письмових запереченнях проти позову.

Згідно із рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії від 19.05.2016р. № 4113/2016, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку згідно із Законом України «Про прокуратуру», оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на даний час відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій відсутнє і Законом України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а відтак пенсії з 01.01.2016 року не призначаються і не перераховуються.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічно правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, що стосуються призначення пенсій та максимального розміру пенсій.

Відповідно до чинної редакції ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до чинної редакції ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із чинною редакцією ч. 21 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії та її максимального розміру, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року, що набрала чинності з 01.12.2015 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 року.

Пунктом 3 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівника прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 17, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111, що діяла станом на липень 2002 року).

За таких обставин, застосовані стосовно позивача відповідачем положення Законів України суттєво погіршують права позивача на перерахунок пенсії, а тому суперечать Конституції України.

Суд наголошує, що позивачу пенсію призначено до прийняття Законів, які звужують зміст та обсяг існуючих прав позивача, тобто до внесення змін в Закон України «Про прокуратуру» та до прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». В даному випадку ставиться питання не про призначення пенсії, а про проведення перерахунку пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу відмови в перерахунку пенсії позивачу, на Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року та на ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яка передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, є безпідставним.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а рішення прийняте за результатами таких дій підлягає скасуванню.

У задоволенні позовної вимоги щодо визнання спірного рішення нечинним слід відмовити, адже застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим, що узгоджується із пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7.

Суд враховує, що позивач у позовній заяві просить провести перерахунок пенсії за довідкою від 17.12.2015 року № 18-276 вих-16, в той час як до органу Пенсійного фонду та до суду позивач звернувся із довідкою від 11.04.2016 року № 18-276 вих-16. В мотивувальній частині позовної заяви позивач також вказує на довідку від 11.04.2016 року № 18-276 вих-16.

Отже, з огляду на викладені обставини, а також на те, що позивач у всіх випадках посилається на довідку із однаковим номером 18-276 вих-16, суд приходить до висновку, що позивачем допущено описку в даті довідки від 11.04.2016 року № 18-276 вих-16, що на думку суду не впливає на зміст та суть позовних вимог.

Стосовно посилання представника відповідача на те, що позивачу призначена пенсія у розмірі 80% від відповідного розміру заробітної плати, суд зазначає, що розпорядженням УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27.10.2014 року № 30742 дійсно підтверджується, що позивачу пенсія призначена та нараховується виходячи з розміру 80% від відповідного розміру заробітної плати.

При цьому, у позові не ставилося питання про правомірність вищевказаних дій та розпоряджень органу Пенсійного фонду щодо призначення та виплати позивачу пенсії з 27.10.2014 року саме у розмірі 80% від відповідного розміру заробітної плати.

Таким чином, відповідач повинен перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки від 11.04.2016 року № 18-276 вих-16, виданої Прокуратурою Луганської області у звязку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла станом на листопад 2002 року) в розмірі 80% від розміру заробітної плати, зазначеної у вищевказаній довідці, без обмеження граничного розміру пенсії.

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом щодо правомірності призначення йому пенсії саме у розмірі 80% від відповідного розміру заробітної плати.

Що стосується вимог позовної заяви про перерахунок пенсії з 17.12.2015 року, то суд зазначає таке.

Згідно із ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Разом з тим, спеціальним Законом, який визначав, в тому числі, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення прокурорів, станом на час призначення позивачу пенсії був Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Суд звертає увагу, що нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами, адже у новій редакції вказаної статті відсутні вищенаведені положення щодо часу перерахунку призначених пенсій.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області має здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2016 року, оскільки обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії для позивача настали в грудні 2015 року, адже саме в грудні 2015 року було підвищено заробітну плату відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин в частині застосування строку перерахунку пенсій згідно із Законом України «Про прокуратуру» міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2016 року по справі № К/800/41001/15.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КАС України (в редакції, яка є чинною на час винесення цієї постанови) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору у встановленому Законом розмірі 551 грн. 20 коп. підтверджується квитанцією № 1 від 17.06.2016 року. При цьому, позов задоволено частково, проте судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в незначній частині у звязку із їх помилковим формулюванням та вказівкою на невірну дату перерахунку. Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 171, 183-2, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання нечинним та скасування рішення, зобовязання перерахувати пенсію задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 19.05.2016 року № 4113/2016 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області від 11.04.2016 року № 18-276 вих-16, без обмеження граничного розміру пенсії.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін