Справа № 344/4899/16-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4899/16-а
Провадження № 2-а/344/247/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Типусяк Оксани Ярославівни про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ПС2 № 892655 від 06.04.2016 року в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ПС2 № 892655 від 06 квітня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення від, він визнаний винним в тому, що 06.04.2016 року о 20:50 год. в м. Івано-Франківську на вул. Тролейбусна 1 порушив п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, такою, що винесена без повного, всебічного та об'єктивного вивчення обставин справи, а тому підлягає скасуванню. В оскаржуваній постанові вказано неправдиві відомості про те, що позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від перехрестя доріг вул. Тролейбусна та вул. Добролюбова. Оскільки вул. Добролюбова в м. Івано-Франківську, згідно даних карти м. Івано-Франківська, що міститься в електронній мережі Інтернет, перехрещується з вул. Галицька та вул. Хіміків, та не перехрещується з вул. Тролейбусною, то позивач не міг зупинитися ближче 10 м. до перехрестя вул. Тролейбусна і вул. Добролюбова. У цьому місці є в'їзд до прилеглої території, а не перехрестя доріг. Посилання на порушення п. 15.9 «ґ» ПДР є безпідставним. Також інспектором не проведено жодних замірів по встановленні відстані від автомобіля до виїзду з прилеглої території. Оскаржувана постанова складена на бланку, який не відповідає установленому зразку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача просив долучити до справи у якості речового доказу флешку на якій мали б міститись фотографії місця складання постанови.

Судом клопотання представника позивача було задоволено, однак, від огляду флешки та інформації, яка міститься на ній представник позивача відмовився.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просила у задоволенні позову відмовити з мотивів наведених у письмових запереченнях. Також просили долучити до матеріалів справи в якості речового доказу відеозапис із камери патрульного Типусяк О.Я.

Судом таке клопотання представника відповідача задоволено та в судовому засіданні було переглянуто відеозапис.

Свідок ОСОБА_3, інспектор, який був присутній при складанні оскаржуваної постанови та є напарником інспектора Типусяк О.Я., в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що 06.04.2016 року він спільного із Типусяк О.Я. заступив на чергування. Під час патрулювання вони помітили на вул. Тролейбусній ряд порушень ПДР. На перехресті вул. Тролейбусна та вул. Добролюбова з порушенням п. 15.9 «ґ» ПДР був припаркований автомобіль «Фольксваген Кадді». Водієм виявився позивач, який не заперечував факту порушення, однак стверджував, що він є прокурором, а тому не може нести відповідальність на загальних підставах. Згідно офіційної карти доріг у вказаному місці є «перехрестя доріг». Зупинка автомобіля позивача на перехресті доріг суттєво перешкоджала оглядовості. При складанні постанови свідок також був присутній.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, оглянувши речовий доказ - відеозапис із камери патрульного, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ПС2 № 892655 в справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2016 року, інспектором патрульної поліції Типусяк Оксаною Ярославівною встановлено, що ОСОБА_1 06.04.2016 року о 20:50 год. в м. Івано-Франківську на вул. Тролейбусна 1 здійснив зупинку ближче 10 м. від перехрестя доріг на вул. Тролейбусна та вул. Добролюбова, чим порушив 15.9 «ґ» ПДР. У зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. «ґ» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Пунктом 1.10 ПДР визначено таке поняття:

перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Як пояснює представник позивача, позивачем було здійснено стоянку не на перехресті вулиць вул. Тролейбусної та вул. Добролюбова, а при виїзді з прилеглої території, у зв'язку з цим відповідач не правильно кваліфікувала правопорушення та оскаржувана постанова є на його думку незаконною.

Разом з тим, позивач кваліфікує свої дії як порушення п. 15.9 «и», за які також передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст.122 КУпАП.

Як доказ своєї невинуватості позивач посилається на карти опубліковані в мережі Інтернет та викопіровкою вул. Тролейбусна від СШ № 18 до перехрестя вул. Галицька-Пасічна, що у свою чергу не є офіційними виданнями та не можуть бути у даному випадку належним та допустимим доказом.

Також із відеозапису вбачається, що позивач не заперечував факту порушення, вибачався, але наполягав на тому, що він не може бути притягнутий до відповідальності на загальних підставах, оскільки є заступником керівника місцевої прокуратури.

Із відеозапису вбачається, що розгляд справи відбувався у присутності позивача, при розгляді справи відповідач використовувала дорожню карту м. Івано-Франківська, яка є офіційним виданням Державної служби геодезії, картографії та кадастру Дежавного науково-виробничого підприємства «Картографія».

Згідно вказаної карти місце скоєння адміністративного правопорушення позивачем є перехрестям вулиць Тролейбусної та Добролюбова.

Доводи позивача про невідповідність бланку оскаржуваної постанови встановленим вимогам є необґрунтованими. Оскільки п. 18 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» вказано наступне: «До 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України».

Також безпідставним є твердження позивача про те, що він не несе відповідальності на загальних підставах бо є працівником прокуратури.

Але, чинним законодавством України не передбачено окремого порядку притягнення до адміністративної відповідальності працівників прокуратури.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Нормою ст. 33 КУпАП чітко вказано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Інспектор патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні оскаржуваної постанови діяв відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на викладене судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122 ч. 2, 222, 251, 252, 254, 258, 276, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11 ч. 1, 17, 18, 71 ч. 1 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська Типусяк Оксани Ярославівни про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ПС2 № 892655 від 06.04.2016 року в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Довідка: повний текст постанови виготовлено 08 липня 2016 року.

Суддя Бабій О.М.