Справа № 318/801/16-а
Суддя: Комишня Н. І.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 318/801/16-а
Номер провадження №2-а/318/24/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Комишньої Н.І.

при секретарі Борисенко П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам"янка-Дніпровська адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання незаконною бездіяльність відповідача та скасування постанови від 29.03.2016р. про повернення виконавчого документу стягувачеві та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання незаконною бездіяльність відповідача та скасування постанови від 29.03.2016р. про повернення виконавчого документу стягувачеві та зобов'язання вчинити дії вказуючи, що 06.04.2016 р. позивач отримав постанову відповідача від 29.03.2016 року серії ВП № 38209350 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто на вимогу суду. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки відповідач не здійснив по виконавчому провадженню жодних дій, а зобов"язаний по перше був накласти на боржника двічі штрафні санкції за невиконання рішення суду. Відповідач в постанові зазначає про наявність у боржника поважних причин для невиконання рішення суду. Це на думку відповідача зміна законодавства. Вказана обставина не є підставою для невиконання рішення суду. Відповідач безпідставно керувався п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» при цьому Закон вказує, що повертається виконавчий документ на вимогу суду. А цього не було в природі!!! Відповідач не застосовує до боржника заходи примусу не вчиняє інші заходи такі як зміна порядку і способу виконання рішення, звернення до суду за роз"ясненнями рішення та інше, а придумує підстави щоб ухилитися від виконання рішення суду.

Просить суд визнати незаконною бездіяльність відповідача по виконанню рішення суду. Скасувати постанову від 29.03.16 року про повернення виконавчого документу стягувачеві по виконавчому провадженню ВП 38209350. Зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається повідомлення про отримання судової повістки. В своїх запереченнях відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області просят суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав постанову відповідача від 29.03.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП № 38209350 (а.с.5-9).

В силу приписів ч. 6 ст. 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 7 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно ч. ч.1,2 ст. 25 Закону україни "Про виконавче провадження " державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ № 0811/563/2012 виданий Кам"янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області від 24.05.2012р, виконавче провадження відкрито, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2013р. серія ВП № 38209350.

Вказані обставини сторонами по справі не оспорюються.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 29.03.2016р. повернуто виконавчий документ № 0811/563/2012 виданий Кам"янсько-Дніпровським судом Запорізької області від 24.05.2013р. на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження"

Відповідно п.9 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до принципів ст. 7 КАС України правосуддя в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості , а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Сутність принципу змагальності у тому, що кожна з сторін пред'являє свої докази - позивач в обґрунтовування своїх вимог, відповідач - в обґрунтовування заперечень про них чи визнання вимог, а суд аналізує їх та робить свої висновки. Принцип змагальності передбачає, що сторони, інші особи, що беруть участь у справі, якщо вони прагнуть до найсприятного рішення для себе чи осіб у захист прав яких пред'явлений позов, зобов'язані повідомити всі суттєві для справи юридичні факти, пред'явити докази, здійснити інші процесуальні дії, що мають переконати суд у правоті цієї сторони. Цей принцип передбачає реальне покладення обов'язку з доказування обставин, що мають значення для справи. А у випадку невиконання цього обов'язку чи у випадку неактивності у процесі, сторона може зазнати негативні наслідки у вигляді несприятливого для неї рішення. Дія принципу змагальності покладає тягар доведення на самі сторони, крім випадків, встановлених законом.

В силу положень ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 69 цього ж Кодексу докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Презумпція вини встановлена вищезазначеною статтею, покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок довести правомірність своїх дій.

Відповідачем по справі не надано суду жодних доказів правомірності прийнятого рішення.

За таких обставин суд вважає, що доводи позивача спростовують висновки державного виконавця, викладені у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу, яку не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

У зв'язку із тим, що суд скасовує постанову державного виконавця, відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має відновити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Кам"янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області.

Таким чином, вимоги позивача, щодо зобов"язання відповідача відкрити виконавче провадження не ґрунтуються на Законі, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Застосовуючи ч.2 ст. 11 КАС України, суд вважає, що з митою захисту прав, свобод та інтересів позивача вийти за межі заявлених позовних вимог, а саме зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відновити виконавче провадженнясерія ВП № 38209350 за виконавчим листом № 811/563/2012 від 24.05.2012р., виданим Кам"янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області.

Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 1, 7 Закону України «Про виконавчу службу», ст. 51 Закону України "Про виконвче провадження" керуючись ст.ст. 2, 11, 69-72, 160-163, 167, 181, 184-186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по виконанню рішення суду.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 29.03.2016 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документу стягувачеві по виконавчому провадженню ВП 38209350.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відновити виконавче провадженнясерія ВП № 38209350 за виконавчим листом № 811/563/2012 від 24.05.2012р., виданим Кам"янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н. І. Комишня