Справа № 826/23024/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 липня 2016 року №826/23024/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Держгеокадастру у місті Києві ОСОБА_2
провизнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення положень підпункту 2 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, не скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, оскільки, за твердженням останнього, протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване за ОСОБА_2

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що для скасування державної реєстрації земельної ділянки, у відповідності до підпункту 2 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, необхідною передумовою є наявність вини з боку заявника, у даному разі гр. ОСОБА_2, яка не підтверджена отриманою від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацією.

Третя особа проти задоволення позовних вимог заперечувала, підтримавши доводи відповідача, вказавши про відсутність вини з боку останнього щодо не реєстрації за ним речового права на спірну земельну ділянку.

Розгляд справи №826/23024/15 у зв'язку з неявкою у судове засідання третьої особи, від якої через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, які не заперечувалися рештою осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 звернулась до державного кадастрового реєстратора з метою внесення відомостей про земельну ділянку на підставі доручення заступника голови - секретаря Київської міської ради від 05.04.2007 №225-032-2163 та розробленого комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

За наслідками викладеного, рішенням державного кадастрового реєстратора Бевзюк В.О. від 23.01.2014 №РВ-014 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2), площа співпадає на 100% (повне співпадіння).

На підставі вказаного, ОСОБА_1 звернулась до начальника Головного управління Держгеокадастру у місті Києві із заявою від 30.07.2015, в якій з посиланням на положення підпункту 2 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

Листом від 31.08.2015 №В-3/0-3/24-15 Головне управління Держгеокадастру у місті Києві повідомило позивача про те, що для з'ясування наявності вини заявника у тому, що не здійснена державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві підготовлено запити до Київської міської ради та органу державної реєстрації прав.

Вважаючи таку відмову у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги таке.

Нормативно-правовим актом, який встановлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр» (тут і далі приписи Закону наведені в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

У свою чергу, державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

При цьому, державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (частина четверта статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення (частина четверта статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Приписами частини п'ятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (частина шоста статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (частина дев'ята статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

У силу частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

На виконання положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (надалі - Порядок №1051), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 114 Порядку №1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпункті 2 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу згідно з додатком 23, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1 слугували саме положення підпункту 2 пункту 114 Порядку №1051, тобто не реєстрація речового права за ОСОБА_2 на земельну ділянку протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації останньої з вини заявника (третьої особи).

У свою чергу, згідно з викладеними законодавчими положеннями, встановлення наявності чи відсутності такої вини встановлюється на підставі даних, отриманих у порядку інформаційного обміну.

Так, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2015 Головне управління Держгеокадастру у місті Києві повідомило позивача про те, що для з'ясування наявності вини заявника у тому, що не здійснена державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві підготовлено запити до Київської міської ради та органу державної реєстрації прав.

Листом від 16.10.2015 №1, копія якого наявна у матеріалах справи, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, що проект рішення Київської міської ради про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки на вулиці Толстого, 2-б у Деснянському районі департаментом підготовлено, погоджено та 17.11.2014 передано на розгляд до Київської міської ради. Проте, рішення Київської міської ради з порушеного питання, належним чином оформлене, наразі до Департаменту не надходило.

З огляду на надану відповідачу у порядку інформаційного обміну інформацію, викладену у листі від 16.10.2015 №1, вбачається, що наразі питання щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки на вулиці Толстого, 2-б у Деснянському районі (кадастровий номер НОМЕР_2) перебуває на розгляді у Київської міської ради, отже, підстави для не реєстрації третьою особою речового права на дану земельну ділянку є незалежними від останнього, як заявника у розумінні положень частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та підпункту 2 пункту 114 Порядку №1051.

Таким чином, передбачені чинним законодавством передумови для скасування державної реєстрації земельної ділянки у спірних правовідносинах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відтак, виходячи із заявлених предмету та підстав позову, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення останніх.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.