Справа № 822/1208/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1208/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук О.К.
при секретаріМазій І.В.
за участі:позивача, його представника ОСОБА_3 представників відповідача Коваль І.І. та Коробчук Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_7 до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №/2 від 21.07.2010 року, №/3 від 20.09.2010 року, якими визначено податкове зобов'язання з ПДВ у загальній сумі 269898 грн. (179932,0 грн. основний платіж, 89966,0 грн. штрафна санкція) та №/0 від 02.03.2010року, №/1 від 06.05.2010 року, №/2 від 21.07.2010 року, №/3 від 20.09.2010 року, якими визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 123909,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало встановлення фактів порушення підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", статті 13 та 14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", у зв'язку з безпідставним включенням до податкового кредиту ПДВ по операціях з придбання бензину марки А-76, що не реалізовувався, а отже не використовувався у господарській діяльності, та не включенням до валового доходу коштів, що надійшли від продажу ячменю та ріпаку. Вказує, що реалізація бензину марки А-76 у кількості 235021 л. на загальну суму 1079595,65 грн., у тому числі ПДВ 179932,00 грн., здійснювалась через АЗС, які оснащені 4 колонками, для реалізації таких видів пального: A-80, А-92, А-95, ДТ. Бензин марки А-76 реалізовувався як бензин марки А-80, оскільки за усіма показниками ці марки є ідентичними. Вважає, що у Камянець-Подільської ОДПІ не було підстав для висновку про завищення податкового кредиту і, як наслідок, винесення вищезазначених податкових повідомлень-рішень, просить зазначені податкові повідомлення - рішення скасувати.

Додатково в обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки відповідача про заниження валових доходів на суму 244 726 грн. за рахунок не включення до валового доходу за 3 квартал 2008 р. суми коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок (за ячмінь та ріпак), є надуманими та такими, що свідчать про намагання податкового органу повторно оподаткувати виручку отриману за ячмінь та ріпак. Зазначає, що у перевіряємому періоді позивач використовував не тільки реєстратори розрахункових операцій DATECS ND-777 фіскальний №ФН , DATECS ND- 777-01 фіскальний №ФН , але й MINI 500me, фіскальний №ФН , MINI 500me, фіскальний №ФН , MINI 500me, фіскальний №ФН . Реалізація ріпаку та ячменю в 3 кварталі 2008 року була проведена через реєстратор розрахункових операцій MINI 500me, фіскальний №ФН , який був встановлений в магазині с. Оринин. Вказує, що включення відповідачем за наслідками перевірки до складу валових доходів позивача коштів від реалізації ріпаку та ячменю в 3 кв. 2008 році на підставі виписки банку про рух коштів на рахунку є неправомірним, оскільки призвело до подвійного оподаткування даної виручки, що є неприпустимим.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини, на які посилаються у позовній заяві, просять суд задовольнити позовні вимоги, в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають податкові повідомлення-рішення №/2 від 21.07.2010року, №/3 від 20.09.2010 року, №/0 від 02.03.2010 року, №/1 від 06.05.2010 року, №/2 від 21.07.2010 року, №/3 від 20.09.2010 року правомірними, оскільки факт порушення позивачем вимог законів України "Про податок з доходів фізичних осіб", "Про податок на додану вартість" та Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" встановлений плановою виїзною перевіркою та зафіксований в акті № 6/173/НОМЕР_6 від 01.02.2010 року.

Ухвалою від 13.04.2016 року Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - арбітражного керуючого ОСОБА_7. В судове засідання третя особа не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа - підприємець 19.08.1996 року. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.09.2015 року у справі №924/1456/15 визнаний банкрутом. Станом на дату розгляду спору реєстрація підприємницької діяльності позивача не припинена.

Відповідно до плану-графіка перевірок на підставі направлення №669 від 27.11.2009 року працівниками Кам'янець-Подільської ОДПІ проведена виїзна планова документальна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_6 за період з 01.01.2008 року по 30.09.2009 року.

На підставі акту перевірки № 6/173/НОМЕР_6 від 01.02.2010 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 02.03.2010р., яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ в розмірі 343318,50 грн. (228879,00 грн. - основний платіж; 114439,5 грн. - штрафна санкція) та №/0 від 02.03.2010р., яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 123909,00 грн.

Зазначені рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарг позивача Кам'янець-Подільською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення №/2 від 21.07.2010р., №/3 від 20.09.2010р., якими визначено податкове зобов'язання з ПДВ у загальній сумі 269898 грн. (179932,00 грн. - основний платіж; 89966,00 грн. - штрафна санкція) та №/0 від 02.03.2010р., №/1 від 06.05.2010р., №/2 від 21.07.2010р., №/3 від 20.09.2010р., якими визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 123909,0 грн.

Податкові повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог пп.3.1.1 п.3.1 ст. З, п.4.1 ст. 4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, пп. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (надалі - Закон про ПДВ) та заниження ПДВ в сумі 179932,00 грн. у зв'язку з безпідставним включенням до податкового кредиту ПДВ по операціях з придбання бензину марки А-76, що не реалізовувався, а отже не використовувався у господарській діяльності, та ст.13, ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992р. №13-92, у зв'язку з невключенням до валового доходу від продажу ячменю та ріпаку, результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 123909,0 грн. та безпідставним включенням до валових витрат вартості бензину марки А-76 в сумі 899861,0грн .

Зазначені рішення позивач оскаржив до суду.

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує наведене нижче.

Перевіркою встановлене порушення позивачем ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", п.19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб ФОП ОСОБА_6 та заниження суми податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2008 р. в розмірі 123909,00 грн. у зв'язку з:

- заниженням валових доходів на суму 244726 грн., за рахунок не включення до валового доходу за III кв. 2008 p. суми коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок від продажу ячменю та ріпаку;

- завищення витрат на суму 582334 грн. в зв'язку з неправомірним віднесенням до їх складу вартості придбаного бензину марки А-76 у 2008 році.

В силу пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в редакції, чинній на час існування спірних відносин, оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до п.22.10 ст.22. Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-IV від 22.05.2003 року визнано таким, що втратив чинність, Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 "Про прибутковий податок з громадян", крім розділу IV у частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткуванні фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

За змістом статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", в редакції, чинній на час існування спірних відносин, оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи. Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Відповідно до розділу четвертого Декрету, податок фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності обчислюється податковими органами на підставі поданих ними в установленому порядку податкових декларацій, в яких зазначається очікуваний (оціночний) у поточному році дохід або фактично одержані у звітному календарному році доходи.

Відповідно до звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій виручка за 2008 рік всього складає 4702296,96 грн., крім того протягом 2008р. на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 надійшла виручка в розмірі 496347,29 грн. отже, сума валового доходу за 2008р. за даними перевірки складає 4332203 грн. (5198644,25грн. (виручка у готівковій та безготівковій формі) - 866440,71 грн. (сума ПДВ)). Платником податків задекларовано валовий дохід за 2008 рік в розмірі 4087477 грн. - розбіжність між даними перевірки та даними декларації складає 244726 грн.

Згідно до звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, звітів РРО та книги обліку розрахункових операцій за три квартали 2008р. підприємцем отримана виручка, яка проведена через реєстратор розрахункових операцій, в розмірі 3441316,03 грн., в т.ч. ПДВ - 573552,67 грн. (сума без ПДВ - 2867763,36 грн.).

Відповідно до п.2.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України « 637 від 15.12.2004 року, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку, порядок ведення яких визначений постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26 вересня 2001 р. При цьому, як зазначено в п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, уся готівка, яка надходить до кас, має одночасно (у день одержання готівкових кошів) та в повній сумі оприбутковуватися. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно довідок про рух коштів на розрахункових рахунках в АКБ "Укрсоцбанк", ЗАТ КБ "OTP банк" у серпні-вересні та листопаді 2008 року на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 496347,29 гри., в т.ч. ПДВ - 82724,55 грн. від ЗАТ "Оболонь" (за ячмінь пивоварний) та ТОВ "ЗТБ Україна" (за ріпак).

В судовому засіданні позивач не надав докази, які свідчать про включення доходів, отриманих від операцій з оптової торгівлі ячменю пивоварного та ріпаку, до складу валового доходу за 2008 рік.

Твердження позивача, що реалізація ріпаку та ячменю в 3 кварталі 2008 року проведена через реєстратор розрахункових операцій MINI 500me, фіскальний №ФН , суд не бере до уваги, оскільки за даними перевірки зазначені суми коштів надійшли на розрахунковий рахунок позивача (в безготівковій формі) із зазначенням дати надходження, контрагента, призначення та розміру платежу. Відповідно дана сума коштів не могла бути і не була проведена через жодний реєстратор розрахункових операцій. Крім того, відповідно до періодичного скороченого звіту з реєстратора розрахункових операцій МІНІ 500.02МЕ, фіскальний номер , заводський номер ПБ 57113799, який встановлено в магазині "Продтовари", за період з 02.01.2008 року по 30.09.2009 року виручка всього складає 97361,87 грн., в т.ч. ПДВ - 16226,98 грн. Отже, сума виручки, проведеної через даний реєстратор за весь період перевірки, на 398985,42 грн. менша, ніж позивач отримав за реалізований ячмінь та ріпак. Кошти в сумі 496347,29 грн., які надійшли на розрахунковий рахунок позивача в 3 кварталі 2008 р. до складу валового доходу в декларації про доходи за 2008 рік включені не були.

Оскільки позивачем не доведено зворотнє, суд, вважає правомірним висновок відповідача щодо заниження валових доходів на суму 244726 грн., за рахунок не включення до валового доходу за III кв. 2008 p. суми коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок від продажу ячменю та ріпаку.

В період, що підлягав перевірці, позивач включив до складу валових витрат за 2008 рік вартість придбаного бензину марки А-76 на суму 582334 грн. Перевіркою не встановлене отримання позивачем доходу від реалізації зазначеного бензину марки А-76, вартість якого в сумі 582334 грн. віднесена ним до валових витрат відповідних звітних періодів.

За змістом додатку №7 «Про склад валових витрат виробництва (обігу), що виключаються з валового доходу платників податку - фізичних осіб» до Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року N 12, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за N 64 із змінами та доповненнями, положення статті 5 ("Валові витрати") застосовуються в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями (які відповідають переліку статті 5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному кварталі) безпосередньо отриманий дохід.

Відповідно до пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України Про прибутковий податок з громадян» обов'язковою умовою для включення витрат фізичної особи-підприємця до валових витрат є фактичне здійснення витрат та отримання доходу, який прямо пов'язаний з цими витратами.

Пунктом 19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" передбачено, що платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу; отримувати та зберігати протягом строку давності встановленого законом, документи первинного обліку, на підставі яких формується податковий кредит платника податку тощо

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. За змістом пункту 2 ст.3 цього Закону фінансова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як зазначено в до п.5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26 вересня 2001 р., в редакції, чинній на час існування спірних відносин, суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і /або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Отже, право на включення витрат на придбання товару до валових витрат відповідного звітного періоду виникає у фізичної особи - підприємця за умови фактичного отримання доходу, який прямо пов'язаний з цими витратами.

Перевіркою не встановлене отримання позивачем доходу від реалізації зазначеного бензину марки А-76, вартість якого в сумі 582334 грн. віднесена ним до валових витрат відповідних звітних періодів

Під час судового розгляду спору позивач також не надав суду Книгу обліку доходів та витрат, первинні та інші документи, які підтверджують факт реалізації бензину марки А-76 в загальній кількості 235021 л, вартість якого віднесена до валових витрат, а також факт отримання доходу від продажу зазначеного бензину. Докази отримання позивачем доходу, який прямо пов'язаний з цими витратами, відсутні.

Суд вважає безпідставними доводи позивача щодо продажу бензину марки А-76 в загальній кількості 235021 л через АЗС як бензину марки A-80, який за усіма показниками цієї марки є ідентичним бензину марки А-76.

Порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів визначає Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 (далі - Інструкція №281). Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції № 281 облік руху нафтопродуктів на АЗС здійснюється в одиницях об'єму. Згідно з підпунктом 10.2.1 Інструкції № 281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами відповідно до товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності.

За змістом пп. 10.2.10 Інструкції № 281 на підставі ТТН оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами, тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Підпунктом 10.4.1 Інструкції № 281 встановлено, що на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС N 17-НП.

Згідно п. 11.1 Інструкції № 281 у разі змішування нафтопродуктів унаслідок перекачування різних марок і видів нафтопродуктів одним нафтопродуктопроводом, приймання різних марок нафтопродуктів по одному трубопроводу, зливання різних марок і видів нафтопродуктів до одного резервуара або на залишок іншого нафтопродукту без відповідного зачищення, керівник призначає комісію, яка встановлює причини змішування, кількість та якість змішаних нафтопродуктів, а також можливість відновлення їх якості або переведення до іншої марка.

Відповідно до п. 11.2 Інструкції № 281 у разі відновлення якості нафтопродукту, що не відповідає вимогам нормативного документа, нафтопродуктом, який має запас якості за відновлювальним показником, комісія складає акт довільної форми.

Згідно п. 11.3 Інструкції № 281 у разі переведення однієї марки нафтопродукту, що не відповідає вимогам нормативного документа на нього, до Іншої марки комісія складає акт переведення нафтопродуктів з однієї марки до іншої за формою №18-НП. Акт та пояснення матеріально відповідальних осіб розглядаються керівником підприємства, який приймає рішення щодо відшкодування збитків.

Відповідно до розділу 16 Інструкції №281 матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою № 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи. Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ГТРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі № 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

На підставі перевірених змінних звітів та первинних документів бухгалтерська служба підприємства складає місячну накопичувальну відомість та обігові відомості, у яких відображаються: кількість завезених на АЗС нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива залежно від масової частки сірки) та цінами; закупівельна вартість та вартість реалізації завезених нафтопродуктів; кількість та вартість нафтопродуктів, реалізованих споживачам за готівку, у тому числі сума ПДВ: кількість та вартість нафтопродуктів, реалізованих споживачам за безготівковими розрахунками згідно з відомостями, за талонами та платіжними картками, результати інвентаризації нафтопродуктів та готівки. Позивачем при проведенні перевірки акти за встановленими формами № 17-НП, 18-НП, а також журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП представлені не були.

Відповідно до пункту 4.2 ДСТУ 4063-2001 "Бензини автомобільні" визначено вимоги та норми для визначення марок бензину - залежно від октанового числа встановлено такі марки автомобільних бензинів: А-76 - з октановим числом за моторним методом не менше 76; А-80 - з октановим числом за дослідним методом не менше 80; А-92 - з октановим числом за дослідним методом не менше 92; А-95 - з октановим числом за дослідним методом не менше 95; А-98 - з октановим числом не менше 98.

Для бензину марки А-76 обов'язковим є визначення октанового числа лише за моторним методом, тоді як для бензину марки А-80 обов'язковим є визначення октанового числа за дослідним методом і досягнення значення цього показника - 80,0, що спростовує твердженням позивача, що марки бензину А-76 та А-80 є ідентичними.

Відповідно до п. 2 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614 визначено, що касовий чек повинен містити обов'язкові реквізити, зокрема назву господарської одиниці, адресу господарської одиниці, якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру - то кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги), вартість одиниці виміру товару (послуги), найменування товару (послуги) тощо.

У разі реалізації бензину марки А-76 за готівкові кошти через зареєстровані РРО, зазначена реалізація мала б бути відображена у звіті фіскальної пам'яті, контрольній стрічці, або товарному звіті, що виконує її функції.

Позивач зазначає, що він здійснював реалізацію пального через АЗС, оснащені 4 колонками, для реалізації таких видів пального: A-80, А-92, А-95, ДТ. Відповідно колонка для реалізації пального марки А-76 відсутня.

Перевіркою та судом не встановлено, а позивачем не надано доказів, що бензин марки А-76 реалізовувався у будь - якій формі покупцям чи відчужувався третім особам.

Облік надходження товару від постачальника здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Якщо сторони не надали доказів, які підтверджують або спростовують правомірність віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту або надані докази були недостатніми, суд, керуючись частинами 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язаний із власної ініціативи витребувати докази, які підтверджують або спростовують ці обставини.

Для з'ясування всіх обставин справи суд витребував у позивача первинні документи, проте вимоги суду позивач не виконав, вказує, що немає можливості надати документи, оскільки постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 18.02.2010 року, надано дозвіл працівникам відділу податкової міліції Кам'янець-Подільської ОДПІ на проведення огляду та вилучення оригіналів бухгалтерських та інших документів у ПП ОСОБА_6 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 за адресою автозаправочної станції АДРЕСА_1, а саме документів які стосуються придбання та реалізації паливно-мастильних матеріалів та інших документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємця за період 01.01.2008 року по 18.02.2010 року, та відібрання зразків паливно-мастильних матеріалів які реалізовуються на даній автозаправочній станції для проведення подальшої експертизи.

Ухвалою від 31 травня 2016 року суд витребував у в.о. першого заступника начальника ГУДФС у Хмельницькій області підполковника податкової міліції Верясова О.В. для огляду у судовому засіданні оригінали або належним чином завірені копії документів, вилучених працівниками відділу податкової міліції Кам'янець-Подільської ОДПІ у ФОП ОСОБА_6 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 за адресою автозаправочної станції АДРЕСА_1, а саме документів які стосуються придбання та реалізації паливно-мастильних матеріалів та інших документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємця за період 01.01.2008 року по 18.02.2010 року, відібрання зразків паливно-мастильних матеріалів які реалізовуються на даній автозаправочній станції для проведення подальшої експертизи, та копію протоколу їх вилучення у ФОП ОСОБА_6.

Листом від 07.06.2016 року № 6806/9/22-01-21-02 в.о. перший заступник начальника ГУДФС у Хмельницькій області підполковник податкової міліції Верясов О.В. повідомив, що підтвердити чи спростувати факт проведення вилучення документів у ФОП ОСОБА_6, їх подальший рух та місце знаходження на даний час, не являється можливим у зв'язку з ліквідацією відділу податкової міліції Кам'янець-Подільської ОДПІ, проведеною в 2013 році. Зазначив, що в разі проведення огляду та вилучення документів у ФОП ОСОБА_6 мали б залишитись один примірник відповідного протоколу та копії вилучених документів.

Водночас, позивач не надав суду копію протоколу про вилучення документів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11, пояснив, що вилучались копії касових стрічок та звіти реєстратора розрахункових операцій, щодо вилучення інших документів та їх змісту невпевнений.

Отже, в судовому засіданні позивачем не спростовані висновки перевірки та не надані докази, які свідчать про реалізацію бензину марки А-76, в тому числі і як бензину марки А-80, та отримання доходу від реалізації. Відповідно до довідки про стан залишків ТМЦ, наданої ФОП ОСОБА_6 для перевірки, станом на 01.01.2008 р. (початок періоду перевірки) та станом на 01.10.2009 р. (кінець періоду перевірки) залишки бензин А-76 - відсутні.

Відсутність будь-яких документальних доказів реалізації бензину марки А-76 та отримання відповідних доходів не дає можливості встановити факт використання придбаного товару в межах господарської діяльності позивача та факту безпосередньої пов'язаності витрат з господарською діяльністю платника податків.

Тому, суд вважає правомірним висновок відповідача щодо завищення позивачем витрат на суму 582334 грн. в зв'язку з безпідставним віднесенням до їх складу вартості придбаного бензину марки А-76.

За даними перевірки протягом періоду, який перевірявся, позивач також неправомірно відніс до складу податкового кредиту суми ПДВ по податкових накладних з придбання бензину марки А-76 в загальній кількості 235021 л. на загальну суму 1079595,62 грн., в т.ч. ПДВ 179932,00 грн., який позивачем не реалізовувався, а отже не використовувався в господарській діяльності. Зазначене підтверджується роздрукованими денними звітами по РРО в яких відсутні відомості про реалізацію бензину марки А-76.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону про ПДВ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

В силу підпункту 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до пп7.5.1. п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

За змістом пп.7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, який виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). Підпунктом 7.2.6 п.7.2 ст.7 вказаного Закону визначено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Отже, право на включення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту виникає у платника податку за умови встановлення тієї обставини, що вартість придбаних товарів (робіт, послуг) підлягає віднесенню до складу валових витрат виробництва (обігу) за наявності податкової накладної, яка засвідчує факт поставки товару.

В процесі судового розгляду суд встановив, що позивач безпідставно включив до валових витрат вартість бензину марки А-76 на суму 582334 грн., не використаного в господарській діяльності. Тому, підстави для включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 179932,0 грн., сплаченого в ціні вказаного бензину марки А-76 у позивача також відсутні.

Суд відхиляє як необґрунтовані, та такі, що спростовується дослідженими судом доказами, доводи позивача щодо продажу бензину марки А-76 під маркою А-80, а також щодо невірного визначення відповідачем кількості бензину А-76, у зв'язку з включенням бензину А-76, придбаного до 01.01.2008 року, та подвійним включенням в розрахунок бензину А-76 по одній і тій же накладній.

В акті перевірки, з посиланням на дослідженні під час її здійснення реєстри отриманих та виданих податкових накладних за період з 01.01.2008р. по 09.09.2009 р. відображене включення до складу податкового кредиту січня 2008 року сум податку на додану вартість по податкових накладних від 12.07.2007 р. №127 від ПП «Консул-Р» в розмірі 9943,87 грн., від 29.10.2007 р. №171029-05 від ПП «Авантіс» в розмірі 3,32 грн. за бензин А-76, використання якого в господарській діяльності документально не підтверджується. В судове засідання позивачем не надані реєстри отриманих та виданих податкових накладних за січень 2008 р. для спростування зазначених висновків відповідача. При цьому, суд враховує, що до податкового органу реєстри позивачем не надавались.

Суд також враховує, що після проведення перевірки, надавши заперечення до акту перевірки від 01.02.2010р. №6/173/НОМЕР_6, позивач жодного разу не оспорював факт включення до складу податкового кредиту січня 2008р. сум податку на додану вартість по податкових накладних 2007 року.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем доведено правомірність спірних податкових повідомлень-рішень №/2 від 21.07.2010року, №/3 від 20.09.2010року, якими визначено податкове зобов'язання з ПДВ у загальній сумі 269898 грн. (179932,00 грн. основний платіж, 89966,00 грн. штрафна санкція) та №/0 від 02.03.2010року, №/1 від 06.05.2010 року, №/2 від 21.07.2010 року, №/3 від 20.09.2010 року, якими визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 123909,00 грн.

Керуючись Законами України "Про податок на додану вартість", "Про оподаткування прибутку підприємств", "Про податок з доходів фізичних осіб" , Декретом Кабінету Міністрів України Про прибутковий податок з громадян" та ст.ст. 11, ст.158 - 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2016 року

Суддя /підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К.Ковальчук