Справа № 813/5344/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Справа № 876/3682/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" про стягнення коштів з рахунків у банках,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" про стягнення на користь Державного бюджету України грошові кошти в розмірі 1700537,99 грн. з рахунків у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у відповідача наявна заборгованість перед бюджетом в розмірі 1700537,99 грн., яка виникла внаслідок несплати у передбачений законом строк узгоджених зобов'язань з земельного податку з юридичних осіб - 70848,30 грн. та з орендної плати з юридичних осіб 1629689,69 грн. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашена, просить стягнути таку в судовому порядку. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою про взяття на облік платника податків від 31.08.2015 №039 ТОВ "Науково-виробниче підприємство"ІМВО" узяте на облік як платник податків у ДПІ у Галицькому районі м. Львова 24.02.1993 № 794.

Так, згідно зазначеної довідки від 31.08.2015 № 13587/13-07-20-0020 податковий борг відповідача за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 становить:

- земельний податок з юридичних осіб - 70848,30 грн.

- орендна плата з юридичних осіб - 1629689,69 грн.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 12.05.2014 № 341/22-01/19177304, на підставі якого ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення рішення від 27.06.2014 № /7817, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 1539092 грн. (1231274грн - основний платіж, 307818 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що заборгованість відповідача перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 70848,30 грн. виникла в результаті несплати сум згідно самостійно задекларованої суми податкових зобов'язань по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2015 за 2015 рік.

Таким чином, у зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань ДПІ у Шевченківському районі 11.06.2015 винесено податкову вимогу форми "Ю" № 1143-23 на суму 1696764,59 грн., яку вручено платникові податків.

Проте, наведене податкове повідомлення-рішення відповідачем було оскаржене.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 у справі № 813/4309/14 за позовом ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" до ДПІ в Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення позов задоволено повністю та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 № /7817.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 у справі № 876/9448/14 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 у адміністративній справі № 813/4309/14 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" до ДПІ в Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2015 у справі № К/800/349/15 касаційну скаргу ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 у справі № 813/4309/14 (876/9448/14) без змін.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 у справі № Н-876/9448/14, задоволено заяву ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 та прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 в адміністративній справі № 813/4309/14 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 270 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (ст.288 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2015 у справі № Н-876/9448/14, задоволено заяву ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014, якою скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 № /7817.

Згідно ч. 3 та 5 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, станом на момент розгляду даної справи судом, податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 № /7817 скасовано у судовому порядку, а тому у суду не має підстав для стягнення з відповідача орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1629689,69 грн. за вказаним рішенням.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що за ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" обліковується податковий борг, який виник у зв'язку із несплатою самостійно задекларованої суми податкових зобов'язань по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2015 за 2015 рік.

ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" 22.02.2016 звернулось з листом № 56 до ДПІ у Шевченківському районі, у якому просило податкову декларацію з плати за землю реєстр. № від 20.02.2015, вважати такою, що помилково подана.

Відділом Дергеокадастру у м. Львові Львівської області листом від 01.04.2016 № 19-1323-0.2-1559/2-16 повідомлено, що згідно даних державного земельного кадастру відсутня інформація щодо наявності у приватній власності ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" земельних ділянок у м. Львові, м. Винники, смт. Брюховичі та смт. Рудно.

Відділом Дергеокадастру у м. Львові Львівської області листом від 20.04.2016 № 19-1323-0.2-2026/2-16 повідомлено, що відповідно до даних державного земельного кадастру, в оренді ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" знаходилась земельна ділянка на вул. Т.Шевченка, 337, площею 4,8174 га (кадастровий номер: :12:003:0001) для будівницва та обслуговування виробничих приміщень відповідно до договору оренди землі терміном на 10 років до 23.12.2013 за № 04:04:438:00212 в кн.записів 04-4. Термін дії договору оренди землі закінчився. Інформація про наявність інших земельних ділянок в користуванні ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО", відповідно до зареєстрованих правовстановлюючих документів на землекористування, у м. Львові, м. Винники, смт. Рудно та смт. Брюховичі відсутня.

На підтвердження того, що ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ІМВО" є платником орендної плати з юридичних осіб до матеріалів справи долучено податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, з якої вбачається, що позивач сплачує орендну плату за земельну ділянку за кадастровим номером: :12:003:0001 (вул. Т.Шевченка, 337, площею 4,8174 га).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки, у приватній власності відповідача не має земельних ділянок та земельних часток (паїв), відповідно у нього не має обов'язку щодо сплати земельного податку з юридичних осіб, а отже у суду не має підстав для висновків, щодо обов'язку платника податку сплачувати дану плату.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі №813/5344/15 - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич