Справа № 826/23149/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31 травня 2016 року 15 год. 40 хв. № 826/23149/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шаманської Анни Станіславівни та управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: державне підприємство "Житлоінбуд", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шаманської Анни Станіславівни (далі - відповідач-1) та реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №20557389 від 07 квітня 2015 року, прийняте відповідачем-1 (далі - оскаржуване рішення);

- зобов'язання відповідача-2 провести державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира АДРЕСА_1), за позивачем.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем з порушенням вимог законодавства.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні. Разом з тим, під час підготовки справи до розгляду судом, згідно зі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідачів їх процесуальними правонаступниками - державним реєстратором прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шаманською Анною Станіславівною (далі - відповідач-1) та управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-2).

У відповідному судовому засіданні суд протокольною ухвалою допустив державне підприємство "Житлоінбуд" (далі - третя особа, ДП "Житлоінбуд") до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідачів 1, 2 не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Представник третьої особи у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності її представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2002 року між Національною академією наук України, як замовником, та ДП "Житлоінбуд", як інвестором-генпідрядником, укладено договір №127 про будівництво житлового будинку на АДРЕСА_2 (далі - договір №127).

08 липня 2002 року між Національною академією наук України, як замовником, та ДП "Житлоінбуд", як інвестором-генпідрядником, укладено договір-доручення №127/1 на виконання функцій замовника по будівництву житлового будинку по АДРЕСА_2, згідно умов якого замовник передає, а інвестор-генпідрядник бере на себе зобов'язання виконувати функції замовника по будівництву житлового будинку та діяти від імені замовника в межах договору №127.

При цьому, 30 травня 2003 року між ДП "Житлоінбуд", як довірителем, та товариством з обмеженою відповідальністю "Форум-Інвест" (далі - ТОВ "Форум-Інвест"), як повіреним, укладено договір №34-05/03 доручення про залучення інвестицій в будівництво житла, нежитлових приміщень та паркінгу, відповідно до умов якого повірений зобов'язувався за дорученням довірителя здійснювати від імені та в інтересах останнього пошук інвесторів - фізичних (юридичних) осіб для залучення інвестицій для будівництва об'єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_2, з метою подальшого оформлення інвесторами - фізичними (юридичними) особами права власності на об'єкти нерухомості; повірений в інтересах довірителя укладає договори з фізичними (юридичними) особами.

04 листопада 2004 року між ТОВ "Форум-Інвест", як організацією, та позивачем, як інвестором, укладено договір №В31/6-9/3-6/1 про залучення інвестицій в будівництво житла (далі - договір №В31/6-9/3-6/1), згідно умов якого предметом договору є залучення інвестицій в будівництво житлового об'єкту, об'єкт інвестування - житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з умовами договору №В31/6-9/3-6/1, організація зобов'язувалась здійснити інвестування залучених відповідно до даного договору грошових коштів інвестора у будівництво вищевказаного житлового об'єкта, після виконання інвестором своїх зобов'язань та введення будинку (секції) в експлуатацію, надати йому всі документи, необхідні для оформлення права власності квартиру, а інвестор зобов'язувався здійснити інвестування житлового об'єкту (квартири), шляхом оплати його вартості в повному обсязі, протягом 60 календарних днів після отримання відповідних документів від організації, самостійно, за свій рахунок і на своє ім'я оформити правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру.

Сертифікатом відповідності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 03 серпня 2011 року було засвідчено відповідність закінченого будівництва об'єкту: житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на АДРЕСА_2. Сертифікат виданий на підставі акта готовності об'єкту до експлуатації від 01 серпня 2011 року.

Поряд з цим, розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №190 від 28 березня 2012 року зазначеному вище будинку присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1, після чого розпорядженням №310 від 10 травня 2012 року виправлено описку в адресі, а саме: АДРЕСА_1.

Суд звертає увагу, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 грудня 2013 року у цивільній справі №22-ц/796/12999/2013 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Форум-Інвест" про примусове виконання обов'язку в натурі (далі - рішення Апеляційного суду міста Києва) позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано ТОВ "Форум-Інвест" виконати в натурі передбачений пп. 2.1.3 п. 2.1 договору №В31/6-9/3-6/1 обов'язок з передачі всіх документів, необхідних для самостійного оформлення ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, в мотивувальній частині вказаного вище рішення Апеляційного суду міста Києва встановлено, що станом на 12 грудня 2012 року зобов'язання з інвестування шляхом оплати вартості об'єкту інвестування (житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1; поверх - 9; кількість кімнат - З, загальна площа - 120,5 кв.м, житлова площа - 78,5 кв.м) виконанні ОСОБА_1 в повному обсязі, у повній відповідності до умов договору №В31/6-9/3-6/1.

На виконання рішення Апеляційного суду міста Києва ТОВ "Форум-Інвест" передано позивачу відповідні документи, про що складено акт прийому-передачі документів від 13 жовтня 2015 року.

У подальшому, 17 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційний номер №10253925 (далі - заява №10253925) для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

06 березня 2015 року відповідачем-1 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви №10253925, оскільки не подані усі необхідні документи: довідка про повний розрахунок по договору №В31/6-9/3-6/1, акт прийому-передачі квартири; рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 серпня 2013 року та Апеляційного суду міста Києва від 04 грудня 2013 року.

Позивач листом від 17 березня 2015 року №17-03/15 подав відповідачу-1 копії відповідних судових рішень, а також повідомив, що довідка про повний розрахунок по договору №В31/6-9/3-6/1 була додана до заяви №10253925, при цьому подання акту прийому-передачі квартири чинним законодавством не передбачено.

07 квітня 2015 року відповідачем-1 за наслідками розгляду заяви №10253925 прийнято оскаржуване рішення, яким відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки позивачем не подано довідку про повний розрахунок по договору №В31/6-9/3-6/1 та акт прийому-передачі квартири.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень з метою забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон №1952-IV), відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 якого, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним, особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам, без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям., іноземним державам, а також територіальним, громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Частиною 7 ст. 3 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах, території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Положеннями ст. 6 Закону №1952-IV визначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 та п. 7 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №401/2011, Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п. 1, п. 2 та п. 8 ч. 2 ст. 9 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 15 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону №1952-IV, розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідачем-1 не конкретизовано на якій саме підставі, передбаченій ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV, прийнято вказане рішення. Поряд з цим, зазначено, що після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, а також вказано, що заявником не подано довідку про повний розрахунок по договору №В31/6-9/3-6/1 та акт прийому-передачі квартири.

При цьому, згідно із п. 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок №868), у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

- документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

- довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

- технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

- завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва): документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

У разі коли завершення будівництвом об'єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об'єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об'єкта в експлуатацію подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася);

- затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва.

Враховуючи вищезазначені норми суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача відносно того, що в межах спірних правовідносин для проведення державної реєстрації права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 чинним законодавством не передбачено обов'язку заявника подавати акт прийому-передачі квартири.

Крім того, судом встановлено, що до заяви №10253925, поданої відповідачу-2, позивачем додано довідку по договору №В31/6-9/3-6/1 від 09 лютого 2015 року вих. №19-02/15, видану ТОВ "Форум-Інвест" ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 серпня 2013 року та Апеляційного суду міста Києва від 04 грудня 2013 року, зобов'язання виконано.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями представника відповідачів щодо неподачі позивачем довідку про повний розрахунок по договору №В31/6-9/3-6/1.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято безпідставно, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, щодо заявленої позовної вимоги про зобов'язання відповідача-2 провести державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав, є виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача-2 та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, належною формою захисту прав позивача є зобов'язання відповідача-2 повторно розглянути заяву №10253925 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шаманської Анни Станіславівни та управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: державне підприємство "Житлоінбуд", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Шаманської Анни Станіславівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №20557389 від 07 квітня 2015 року.

3. Зобов'язати управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 лютого 2015 року реєстраційний номер №10253925 відповідно до вимог законодавства України.

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснений ним судовий збір у розмірі 600,00 грн. (шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві ().

Копії постанови направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин