Справа № 9853/10/1570
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 9853/10/1570

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Домусчі С.Д., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Богданової С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа на стороні відповідача Відділ освіти Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив: скасувати розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №65/к-2010 від 14вересня 2010 року щодо його звільнення з посади начальника відділу освіти Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (надалі - Відділ освіти); поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Відділу освіти з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2010 року до часу поновлення на посаді.

Одеським окружним адміністративним судом 19 січня 2011 ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову. Це рішення, на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 залишено без змін.

Однак 08 грудня 2015 року Вищим адміністративним судом України постанову Одеського окружного адміністративного суду та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду по цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд. У своєму рішенні Вищий суд вказав на те, що судами не було з'ясовано в чому конкретно полягали порушення позивача, які стали підставою для його звільнення, які дії, або бездіяльність він вчинив, не встановлена ступень тяжкості вчиненого правопорушення, наказ про звільнення не вмотивований та не містить відомостей щодо конкретних дій, які призвели до негативних наслідків, судами не надана оцінка судовому рішенню щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та судами не надана оцінка положенням ч. 3 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", незважаючи на те, що позивач був депутатом районної ради.

За час повторного перегляду справи Одеським окружним адміністративним судом позивач змінив предмет позову (Т.2. а.с. 102-106) та просив: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №65/к-2010 від 14вересня 2010 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації; зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 про скасування оскаржуваного розпорядження; стягнути з Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області (надалі - Адміністрація) на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2010 року до часу прийняття рішення у справі.

Згодом представник ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги (т.2 а.с. 122) та виклав їх у наступній редакції: визнати протиправним розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №65/к-2010 від 14вересня 2010 року та скасувати його; зобов'язати відповідача внести відповідні зміни про скасування розпорядження до трудової книжки ОСОБА_1

За наслідком розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 25 квітня 2016 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №65/к-2010 від 14 вересня 2010 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області".

У задоволенні решти позовних вимог позивача - відмовлено.

Приймаючи означене рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що відсутні будь-які докази, які б спростовували виявлені в акті КРУ порушення фінансової дисципліни. Позивач, перебуваючи на посаді начальника Відділ освіти Татарбунарської районної державної адміністрації частково погоджувався з виявленими порушеннями, про що зазначав в листі №528 від 13.09.2010 року та в поясненнях №548 від 14.09.2010 року. Оскільки ревізією КРУ виявлені порушення відділом освіти районної державної адміністрації Одеської області фінансової дисципліни, а позивач безпосередньо відповідає за роботу відділу, керує відділом, забезпечує виконання покладених на відділ завдань, розпоряджається бюджетними коштами в межах своєї компетенції, тощо, суд вважає що в даному випадку позивач, як начальник відділу, несе відповідальність за ті порушення, які виявлені органами КРУ в частині не належного керівництва відділу, контролю за розпорядженням бюджетними коштами, тобто, дотриманням фінансової дисципліни.

Одеський окружний адміністративний суд встановив, що позивач допустив одноразове грубе порушення трудових обов'язків, як керівник структурного підрозділу Адміністрації, що виявлено під час проведення ревізії КРУ, висновки якої не спростовані та підтверджуються матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що рішення Головного КРУ України отримано вже після його звільнення, а тому звільнення відбулося за відсутності встановлених порушень фінансової дисципліни, суд відхилив, оскільки, зазначені обставини не спростовують факт порушень та вони підтверджені органами КРУ.

Щодо посилань представника позивача на пропущення строку притягнення позивача до відповідальності, суд встановив, що позивач з 04 серпня 2010 по 11 вересня 2010 хворів та перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності.

Суд першої інстанції надав оцінку тій обставині, що рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 вересня 2010, яким його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП, та вказав на те, що протокол, який розглядався стосовно позивача був складений за матеріалами ревізії КРУ, і стосувався висновків, які зроблені органами КРУ в акті від 29 червня 2010. Оскільки, апеляційним судом скасоване зазначене рішення суду в зв'язку із закінченням строків накладення стягнення, а не за відсутністю складу правопорушення, не застосування адміністративного стягнення не свідчить про відсутність цих порушень.

За таких обставин, Одеський окружний адміністративний суд зробив висновок, що у відповідача були всі підстави для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Одночасно, суд дійшов висновку про порушення Адміністрацією процедури звільнення позивача з посади, так як одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівника підприємства має бути чітко зазначене та письмово зафіксоване. Наказ має бути вмотивований та містити відомості щодо конкретних дій або бездіяльності позивача, що призвели до негативних наслідків та свідчать про грубе порушення трудового законодавства. Проте, зазначені обставини не визначені в жодному документі, складеному Адміністрацією за процедурою звільнення позивача.

Крім того, Державною адміністрацією, як то передбачено ч. 3 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів міських рад", не попереджено позивача в порядку, встановленому законом про його звільнення та не повідомлено місцеву раду про таке попередження, що є порушенням порядку звільнення особи, яка є депутатом міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить апеляційний суд: змінити мотивувальну частину постанови Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 та - «…виключити з постанови суду висновок про те, що ОСОБА_1 допустив одноразове грубе порушення трудових обов'язків, як керівник структурного підрозділу Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області шляхом порушення ним ст.. 11 Закону України «Про державні місцеві адміністрації» та ст.. 22 Бюджетного кодексу України».

При цьому, позивач, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вказав, що Одеським окружним адміністративним судом прийнято правильне по суті рішення, проте, із помилковим обґрунтуванням підстав у частковому задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Контрольно-ревізійним відділом в Татарбунарському районі з 23 березня 2010 по 21 червня 2010 проведена ревізія фінансово-господарської діяльності відділу освіти Татарбунарської райдержадміністрації за період з 01 червня 2008 по закінчений звітний період 2010, за результатами ревізії складено акт №470-15/24 від 29 червня 2010.

За результатами ревізії встановлені порушення відділом освіти Татарбунарської райдержадміністрації фінансової дисципліни та встановлені збитки на суму 2 млн. 845 тис. 770 грн., інших порушень стосовно закупівель на суму 1 млн. 396 тис. 425 грн.

Відділ освіти Татарбунарської районної державної адміністрації не погодився з висновками КРУ та подав заперечення на акт, які були розглянуті та КРУ в Одеській області направлені 27 липня 2010 висновки, в яких частково заперечення прийняті.

Відділ освіти Татарбунарської районної державної адміністрації не погодився з частковим задоволенням заперечень та подав заперечення на акт до Головного КРУ України 09 серпня 2010, проте листом №03-16/1042 від 16 вересня 2010 відділ освіти повідомлено про те, що заперечення Головним КРУ України відхилені.

Окрім того, судом попередньої інстанції досліджено матеріали перевірки прокуратури Татарбунарського району законності видання розпорядження голови райдержадміністрації від 14 вересня 2010 року № 65/к-2010 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації", де встановлено, що розпорядження видано у відповідності до трудового законодавства. За результатами перевірки прокуратурою внесено подання про усунення порушень законодавства при закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, причин та умов, які сприяють вказаним порушенням, в діяльності відділу освіти Татарбунарської районної державної адміністрації від 13 січня 2011 р. № 66 .

У зазначеному поданні прокуратури зазначено, що договори укладалися ОСОБА_1 в один день, стосовно одного предмета закупівлі - продуктів харчування, і на суми, які не перевищують 100 тис. грн. в одному договорі, з чого можна зробити висновок, що договори укладалися з метою за будь-яких умов уникнути проведення процедури відкритих торгів (при закупівлі товарів на суму до 100 тис. грн. тендерна процедура не проводиться) та надати незаконні переваги одному учаснику.

Ревізією використання бюджетних коштів на придбання продуктів харчування встановлено, що поставка ТОВ "ЕКОСВІТ ВВР" відділу освіти продуктів харчування за вказаними договорами здійснювалась з 26.05.2010 року по 30.08.2010 року та всього було отримано продуктів харчування на загальну суму 216193,14 грн.

Проведеним порівнянням цін на продукти харчування на дату отримання згідно накладних з діючими середніми роздрібними цінами на відповідні продукти харчування в торговій мережі Татарбунарського району, наданих відділом економіки Татарбунарської РДА встановлено, що ціни на продукти харчування, поставлених ТОВ "ЕКОСВІТ ВВР" відділу освіти значно перевищували середні роздрібні ціни на відповідні продукти харчування. В результаті придбання продуктів харчування відділом освіти за вказаними договорами за завищеними цінами в зрівнянні з цінами, діючими у торговій мережі Татарбунарського району розрахункова сума збитків становить 49470,8 грн.

Контролюючим органом зроблено висновок про те, що порушення закону стали можливими внаслідок неналежного відношення до виконання службових обов'язків з боку, зокрема, начальника відділу освіти ОСОБА_1 та інших посадових осіб.

Суд також дослідив лист позивача від 13 вересня 2010 №528 на ім'я Голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, де позивачем частково було визнано факт наявності виявлених ревізією порушень та зазначено про їх часткове усунення та часткове відшкодування нанесених збитків. Суд першої інстанції визнав цей письмовий доказ, як такий, що спростовує твердження позивача про відсутність порушення з його боку фінансової дисципліни.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції визнає правильним та таким, що базується на досліджених в судовому засіданні доказах, висновок Одеського окружного адміністративного суду про те, що позивач допустив одноразове грубе порушення трудових обов'язків, як керівник структурного підрозділу Адміністрації. Тому, його звільнення за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України є вірним.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, як і суд попередньої інстанції, вказує на порушення, які допустила Адміністрація при звільнення ОСОБА_1, а саме в наказі не зазначено: ознак одноразового грубого порушення трудових обов'язків позивачем; відомостей щодо його конкретних дій або бездіяльності, що призвели до негативних наслідків та свідчать про грубе порушення трудового законодавства.

Також, при звільненні депутата Татарбунарської районної ради Одеської області п'ятого скликання - ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 3 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів міських рад" де передбачено, що депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади, за умови його попередження в порядку, встановленому законом. Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає про неможливість задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, і за відсутності процесуальних підстав.

Відповідно до вимог ст.. 201 КАС України: Підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань».

Як указувалося вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вказав, що Одеським окружним адміністративним судом прийнято правильне по суті рішення, проте, із помилковим обґрунтуванням підстав у частковому задоволенні позовних вимог та просить суд змінити мотивувальну частину постанови Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 та - «…виключити з постанови суду висновок про те, що ОСОБА_1 допустив одноразове грубе порушення трудових обов'язків, як керівник структурного підрозділу Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області шляхом порушення ним ст.. 11 Закону України «Про державні місцеві адміністрації» та ст.. 22 Бюджетного кодексу України».

Аналіз законодавчої норми і вимог позивача викладених в апеляційній скарзі вказують на те, що можливість зміни судового рішення шляхом виключення з тексту постанови суду деяких висновків - ст. 201 КАС України не передбачена.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа на стороні відповідача Відділ освіти Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: