Справа № 331/4453/16-а
Суддя: Федченко(Павленко) І. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/331/120/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого райсуду м. Запоріжжя Федченко І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати противоправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на які нараховувалися страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування; зобов"язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця з моменту виходу на пенсію , тобто з 21.05.2007р. у розмірі 86% з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на які нараховувалися страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою судді від 17.06.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

29.06.2016 року відповідачем по справі надані заперечення, у яких відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, з»ясувавши всі обставини, та, перевіривши їх доказами, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

В позовній заяві позивачка зазначила, що 19.05.2007 року позивачка отримує пенсію державного службовця, вийшла на пенсію з посади головного спеціаліста управління фінансових ресурсів та економіки УМВС України в Запорізькій області.

24.05.2016 р. позивач звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання та суми індексації заробітної плати в розмірі 86% починаючи з 21.05.2007 р., відповідно до довідки про складові заробітної плати за період з 01.05.2005 року до 30.04.2007р., яка видана УФЗБО ГУМВС України в Запорізькій області від 11.05.2016 року №12/159.

Листом від 06.06.2016 року №82/Х-9 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Дії відповідача позивач вважає неправомірними і такими, що порушують конституційні права позивача на більший розмір пенсії.

Відповідач заперечує проти позову, в своїх запереченнях зазначає, що, відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" оплата праці складається із заробітної плати та інших доплат. Матеріальна допомога носить разовий характер, та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу", а саме факт утримання із суми матеріальної допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" визначено заробіток для обчислення пенсій державним службовцям при призначенні та у разі проведення перерахунку пенсії зазначеній категорії осіб. При цьому цією постановою матеріальна допомога, як складова заробітку для обчислення пенсії державним службовцям, не передбачається.

Але, пенсійні відносини між сторонами врегульовані статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Тобто, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справлявся збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, грошовою винагородою державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, матеріальною допомогою на оздоровлення та соціально-побутові питання входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з п.2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №Ц4/8713.

Відповідно до абз.4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою доход, з якого відповідно до ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Відповідно п.4. постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №212 «Про затвердження порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІУ не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на відповідний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи або за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Верховним Судом України в постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013, № 21-97а13 від 28.05.2013 року висловлена правова позиція про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким, чином, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати «Інші виплати». При цьому слід враховувати, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670» затверджена форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідно до якої матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові, індексація заробітної плати та винагорода державним службовцям по постанові КМУ від 24.02.2003 №212, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, потреби входить до складу заробітної плати у вигляді «Інші виплати».

Як вказує довідка про складові заробітної плати позивача від 14.05.2016 №12/159 на усі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Показники складових заробітної плати, поданих позивачем в адресу відповідача для призначення пенсії повністю узгоджується з формою довідки, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1.

Таким чином, неврахування відповідачем у складі заробітної плати повної суми матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків по постанові КМУ від 24.02.2003 №212, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є, на думку позивача, діями протиправними і такими що порушують право позивача на більший розмір пенсії.

Згідно частини другої статті 35 цього Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З огляду на положення частини сьомої статті 33 та частини другої статті 35 цього Закону, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання визначена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Уряду України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексація заробітної плати та винагорода державним службовцям по постанові КМУ від 24.02.2003 №212 входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати, без винятку, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відповідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, вказані норми закону, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що позивачка 24.05.2016 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ЗУ «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Обираючи правову норму, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Відповідно постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім цього, відповідно рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини 1,2 статті 8, частина 2 статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1 статті 46 Конституції України).

В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Суд не приймає до уваги посилання УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя на те, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Пунктом 5 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з наступного.

01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру",«Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Проте, як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами позивач набув право на пенсію у 2007 році, коли вказані правовідносини регулювались Законом України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), а тому перешкод для невиплати або не здійснення перерахунку позивачу пенсії, призначеної відповідно до зазначеного Закону відсутні, а посилання відповідача на вказані норми матеріального права є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця , якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з вищенаведених норм, суддя приходить до висновку що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 24.05.2016 року і просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки від 11.05.2016 року №12/159 про складові заробітної плати, а тому виходячи з положень ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню та необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці, як державному службовцю, з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.06.2016 року .

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160, 161-163,183-2, 244-2 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 виплат, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити з 01.06.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 86% ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України у Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області суму сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.М. Федченко

30.06.2016