Справа № 815/1349/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1349/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря: Авраменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області про визнання дій протиправними та стягнення не виплаченої заробітної плати в сумі 302707,66 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до прокуратури Одеської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 10.02.2016 року відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру"; стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату відповідно до положень визначених ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»: за липень 2015 року - 12681,22 грн., за серпень 2015 року - 40079,58 грн., за вересень 2015 року-46155, 86 грн., за жовтень 2015 року - 33007,92 грн., за листопад 2015 року - 55054,72 грн., за грудень 2015 року - 62887, 50 грн., за січень 2016 року - 42228, 00 грн., за лютий 2016 року - 10612,86 грн., всього на суму - 302 707, 66 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 04.05.2016 року прокуратура Одеської області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що заробітна плата ОСОБА_2 за період з 2015 року по лютий 2016 року нараховувалась та виплачувалась у відповідності до чинного законодавства, а відтак вважає постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати зазначену постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 24.05.1999 року ОСОБА_2 проходила службу в органах прокуратури, зокрема, на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури №4, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 22-31)

Наказом прокуратури Одеської області від 08.02.2016 року № 314к, радника юстиції ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 та з органів прокуратури з 10.02.2016 року за власним бажанням відповідно до п. 7 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.32).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що ОСОБА_2 має право на отримання заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 10.02.2016 року у розмірах, встановлених ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

14.10.2014 прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, що набрав чинності з 15.07.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч.3 ст.81 цього Закону посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом , що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

В свою чергу, п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що норми та положення, зокрема, частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (Голос України, 25.10.2014, N 206) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Також, відповідно до п.13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Відповідач при нарахуванні та виплаті заробітної плати ОСОБА_2 у період з 15.07.2015року по 29.09.2015 року керувався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2014 року N 506), якою затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

При цьому, колегія суддів зазначає, що п.13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що Уряд України має прийняти відповідну постанову щодо розміру окладів працівників прокуратури з метою врахування наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

У свою чергу, постанова КМУ №505 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2014 року N 506) не була прийнята на виконання п.13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» і до того ж об'єктивно не може враховувати фінансові ресурси державного бюджету протягом інших бюджетних періодів, ніж бюджетний період 2014 року.

Таким чином, постанова КМУ №505 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2014 року N 506) як акт, що був прийнятий з іншою метою, не може вважатись актом підзаконної деталізації пункту 9 Прикінцевих положень Закону про Державний бюджет України на 2015 рік.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 з 15.07.2015 року набула право на заробітну плату у розмірі, встановленому ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Однак, Кабінетом Міністрів України 30.09.2015 року прийнята постанова №763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505", у п.2 якої встановлено, що видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань, передбачених у Державному бюджеті України на 2015 рік для Генеральної прокуратури України.

Отже, у період з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» (15.07.2015року в частині розміру заробітної плати) по набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012року №505 (30.09.2015 року), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» якою визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисі прокуратури, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

В свою чергу, п.11 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що норми та положення, зокрема, частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.

При цьому колегія суддів зазначає, що Уряд України не скористався делегованим йому правом та не прийняв відповідну постанову щодо розміру окладів працівників прокуратури на 2016 рік з метою врахування наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Тому відповідач при нарахуванні та виплаті заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 10.02.2016 року керувався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2015 року №763.

Таким чином, постанова КМУ №505 (редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2015 року №763) як акт, що був прийнятий з іншою метою, не може вважатись актом підзаконної деталізації пункту 11 Прикінцевих положень Закону про Державний бюджет України на 2016 рік та не може.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат у період з 15.07.2015 року по 29.09.2015 року, у розмірі 11 мінімальних заробітних плат у період з 01.01.2016 року по 10.02.2016 року; а з 30.09.2015 року по 31.12.2015 року розмір посадового окладу працівника прокуратури визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №763.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що право позивача на отримання заробітної плати у розмірах встановлених ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» підлягає задоволенню за період з 15.07.2015 року по 29.09.2015 року та з 01.01.2016 року по 10.02.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії прокуратури Одеської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати за період з 15 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 10 лютого 2016 року відповідно до ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати прокуратуру Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 (65026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заробітну плату за період з 15 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 10 лютого 2016 року, виходячи з посадового окладу прокурора місцевої прокуратури, розмір якого визначений ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В.Бойко

Суддя: Т.М.Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв