Справа № 755/5339/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/5339/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Яровенко Н.О. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Борисюк Л.П.

Петрика І.Й.

За участю секретаря: Хмарської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта на Давидова 12» на постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 17 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта на Давидова 12» до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта на Давидова 12» звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровської районної у м. Києві адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування розпорядження.

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 17 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта на Давидова 12» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, будинок АДРЕСА_1, забудовником якого є AT ХК «Київміськбуд», побудовано за кошти інвесторів, які увійшли до складу ОСББ «Башта на Давидова, 12».

Згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.12.2002 року № 370, призначено та затверджено склад державної приймальної комісії, якою 27.12.2002 року складено акт №371 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, яким введено в експлуатацію будинок АДРЕСА_1.

Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 1156 від 03.10.2003 року затверджено акт № 371 від 27.12.2002 року і погоджено реєстрацію в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» будинку АДРЕСА_1.

Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація 02.03.2005 року здійснила реєстрацію юридичної особи ОСББ «Башта на Давидова 12», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.

Згідно акту приймання передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 від 08.08.2005 року, ОСББ «Башта на Давидова 12» прийняла на свій баланс з балансу AT ХК «Київміськбуд» будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2011 року позов ОСОБА_3 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, 3-я особа AT ХК «Київміськбуд» про визнання користування на квартиру та зобов'язання видати ордер задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 ордер на квартиру АДРЕСА_1. Дане рішення набрало законної сили.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2011 року в позові ОСББ «Башта на Давидова 12» до ОСОБА_3 про виселення - відмовлено. Даним рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не набула статусу службової, не відноситься до переліку загального майна, що перебуває у спільній частковій власності членів ОСББ «Башта на Давидова 12», а тому судом визнано безпідставне звернення до суду з вимогами про захист права володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Дане рішення набрало законної сили.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2013 року у задоволенні позову ОСББ «Башта на Давидова 12» до ДП «Екос» AT ХК «Київміськбуд», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах якої виступає ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві адміністрації про усунення перешкод розпорядження квартирою шляхом виселення та визнання нікчемним договору про участь у витратах на утримання будинку відмовлено. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2011 року, за ОСОБА_3 було визнано право користування на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 ордер на квартиру АДРЕСА_1.

На виконання даного рішення суду, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація видала розпорядження № 589 від 28.12.2012 року, відповідно до якого, задовольнила прохання ОСОБА_3 у видачі ордера на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім'ю із чотирьох осіб, згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2011 року.

На підставі вказаного розпорядження 17.01.2013 року ОСОБА_3 було видано ордер на житлове приміщення.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивачем було подано до суду вказаний позов.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями ч.2,3 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В межах даного позову, колегія суддів зазначає, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду (ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» №586-XIV від 09.04.1999 року).

Положеннями п.10 ст.15 Житлового кодексу України №5464-X від 30.06.1983 року (зі змінами та доповненнями) встановлено, що виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад народних депутатів у межах і в порядку, встановленому законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP, на території району, міста, районі в місті видають ордери на жилі приміщення.

Колегією суддів встановлено, що предметом даного позову є правомірність прийняття розпорядження Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 28.11.2012 року № 589 «Про надання житлової площі та інші квартирні питання» в частині видачі ордера на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м.Києві, яке позивач просить скасувати.

В суді першої інстанції представник відповідача пояснила, що оскаржене позивачем розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації було видане на виконання рішення суду, а не внаслідок прийняття рішення безпосередньо Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією про надання ОСОБА_3 спірної квартири.

Оскільки, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, колегією суддів було досліджено всі складові відповідача на доказування правомірності винесеного свого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваного рішення, оскільки Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація діяла в межах своїх повноважень та на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва.

Таким чином, підстав для скасування розпорядження Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 28.11.2012 року № 589 «Про надання житлової площі та інші квартирні питання» в частині видачі ордера на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві немає, як і відсутня підстава для задоволення вимоги про визнання ордеру недійсним, оскільки така вимога є похідної від вимоги про скасування розпорядження.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки позивачем обґрунтованості своїх вимог не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Башта на Давидова 12» залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2016 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.