Справа № 820/1266/16
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 р.Справа № 820/1266/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016р. по справі № 820/1266/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Завод "Південкабель", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі відповідач, СДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС), в якому просив суд скасувати, як незаконне, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.03.16 р. щодо зменшення ПАТ "Завод "Південкабель" бюджетного відшкодування ПДВ за червень-липень 2015 р. у сумі 52509 грн. та штрафу 26254,50 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року вказаний позов задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № НОМЕР_1 від 14.03.16 р. щодо зменшення ПАТ "Завод "Південкабель" бюджетного відшкодування ПДВ за червень-липень 2015 р. у сумі 52509 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот дев'ять) грн. та штрафу 26254 (двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 50 коп.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що позивачем до перевірки не надано специфікацій, сертифікатів відповідності товару, крім того, неможливо встановити фактичне відвантаження, транспортування та отримання товарно-матеріальних цінностей вугілля антрацит АКО (25-100).

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (). На обліку як платник податків підприємство перебуває у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС з 19.10.1995 за № 169.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 19.02.2016 № 57 проведена документальна позапланова виїзна перевірка публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель", з питань дотримання податкового законодавства та щодо правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами : ТОВ "ТД"Укрсплав" () за червень 2015 року та ТОВ "Єлам" () за липень 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом від 26.02.2016 за № 15/28-09-40-14/00214534, в яких відображено порушення позивачем приписів: п.198.1, п. 198.2, ст. 198.6. ст. 198, п. 200.1, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, так як підприємством завищено суми від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та за липень 2015 року на суму 31 050,00 грн., а саме: завищена сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та за липень 2015 року на суму 31 050,00 грн.

З посиланням на висновки вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 14.03.2016 за № НОМЕР_1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень - липень 2015 року у розмірі 52 509, 00 грн. та штрафні санкції у сумі 26 254,5 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, використання придбаних товарів (наданих послуг) у власній господарській діяльності підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс, ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг;

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п.200.2. ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Між тим колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як свідчать письмові докази, фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішень, слугувало відображене в акті судження відповідача про те, що в ході перевірки документально не підтверджено реальність здійснення позивачем господарських відносин з підприємствами: ТОВ ТД "Укрсплав" та ТОВ "Єлам". З цих підстав контролюючим органом зроблено висновки про те, що позивач неправомірно задіяв у складі податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість витрати по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами, що призвело до завищення підприємством від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за червень 2015 року на суму ПДВ 21 458,61 грн. та за липень 2015 року на суму ПДВ 31 050,00 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за червень 2015 року на суму 21 459,00 грн. та на за липень на суму 31 050,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ТД"Укрсплав" (продавець) та ПАТ "Завод "Південкабель" (покупець) укладено договір від 07.06.2013 за № 07/06 (а.с. 35 - 36).

Відповідно п.п. 1.1 вищезазначеного договору - продавець зобов'язується надати, а покупець прийняти і оплатити металопрокат в кількості і по цінам вказаних в накладних та/або специфікаціях , які є невід'ємною частиною договору.

Положеннями п.п.1.2 вищевказаного договору, постачальна продукція по своїй якості повинна відповідати сертифікату якості заводу виробника.

Також, п.п.3.1 вказаного договору поставки визначено, що продавець надає покупцю наступні документи: рахунок фактуру, накладну, податкову накладну, товарно - транспортну накладну.

16.12.2014 року між ТОВ "ТД"Укрсплав" та ПАТ "Завод "Південкабель" укладено додаткову угоду № 1 до договору від 07.06.2013 за № 07/06, згідно якої встановлено, що договір набирає сили з моменту підписання та діє до 31.12.2015 (а.с. 37).

На виконання умов договору ПАТ "Завод "Південкабель" прийняло товар - круг ф 185 ст. 3Х2В8Ф у кількості 0,89 т, що підтверджується рахунком на оплату № 240602 від 24 червня 2015 року (а.с. 39) та видатковою накладною: № 260601 від 26.06.2015 (а.с.44).

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено податковою накладною оформленою підприємством ПАТ "Завод "Південкабель" на суму придбаних товарно-матеріальних цінностей, що відповідає вказаним показникам у рахунку на оплату № 240602 від 24.06.2015, у відповідності до вимог податкового законодавства, а саме: № 97 від 26.06.2015 на загальну суму 128 751,65 грн. в т.ч. сума ПДВ - 21 458,61 грн. (а.с. 28).

Факт сплати вартості отриманих ТМЦ підтверджується платіжним дорученням від 26,06,2015 за № 1041, відповідно до якого позивачем через ПАТ "ОТП Банк" перераховано кошти у сумі 128 751,65 грн. ПДВ 21 458,61 грн.), що зафіксовано в акті перевірки та не заперечується сторонами у справі.

На підтвердження факту транспортування товару позивачем надано до суду копію товарно-транспортної накладної (а.с. 45), з якої вбачається, що товар поставлений постачальником автомобілем НОМЕР_2 на адресу приміщення позивача - Харківська область, м. Харків, вул. Автогенна, буд.7, яке знаходиться у користуванні ПАТ "Завод"Південкабель" (а.с. 45).

На підтвердження оприбуткування ПАТ "Завод "Південкабель" складено та обліковано прибутковий ордер № 191 від 27.06.2015 щодо оприбуткування на склад № 98 кругу 185 ст.3ХВ8Ф(а.с. 46).

Придбаний товар використаний у власному виробництві ПАТ "Завод "Південкабель".

Також, з матеріалів справи вбачається, що 22.05.2015 між ТОВ "Єлам" (постачальник) та ПАТ "Завод" Південкабель" укладено договір поставки вугільної продукції № 22/05/1 (а.с.49).

ТОВ "Єлам", код ЄДРПОУ - 39579517, зареєстровано як суб'єкт господарювання, місцезнаходження юридичної особи: Червоноармійський провулок, буд. 14, корпус 2, оф. 7, м. Київ, 03039, основним видом діяльності за КВЕД є 46.12 є діяльність посередників у торгівлі палтвом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, що встановлено з акту перевірки та не спростовується сторонами.

Відповідно до п.п.1.1 вищевказаного договору, постачальник зобов'язується поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію (далі по тексту - вугілля), а покупець зобов'язується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному договорі.

Марка, кількість, якість, строки поставки вугілля, що поставляється, визначаються в специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.2).

Відповідно до п. 3.1 договору № 22/05/1, постачальник поставляє вугілля залізничним транспортом навалом у відкритих напіввагонах з люками, що відкриваються, на умовах DAP - станція призначення. Найменування станції призначення для поставки конкретної партії вугілля вказується в специфікації (листі - заявці покупця).

Умови поставки, зазначені в договорі, розуміються сторонами відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 "Інкотермс - 2010" (редакція 2010 року) при цьому правила "Інкотермс - 2010" у частині митних процедур застосовуються, та використовуються у частині, що не суперечить умовами цього договору.

Постачальник бере на себе всі ризики втрати або пошкодження даної партії вугілля, з моменту передачі його перевізникові (залізниці). Моментом передачі вугілля перевізникові вважається дата прийняття вантажу до перевезення, вказана у залізничній накладній на штемпелі проставленому станцією відправлення.

Постачальник передає у власність покупця вугілля, вказане у додатках - специфікаціях до цього договору. Право власності на вугілля виникає у покупця з дати поставки вугілля постачальником. Датою поставки вугілля постачальником покупцеві вважається дата зазначена в графі 53 електронної залізничної накладної "Календарний штемпель видачі вантажу".

Покупець зобов'язується зробити оплату вугілля шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на умовах 100 % попередньої оплати вартості узгодженої партії вугілля.

Договір набуває чинності і дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015.

Згідно до додаткової угоди № 1 від 22.05.2015 р. загальна орієнтована вартість за цим договором складає 378 000,0 гри., в т. ч. ПДВ 63 000.0 грн. (а.с. 54).

Згідно до додатку № 2 від 15.06.2015 р. сторони домовились доповнити п.п. 3.1 договору, що вантажовідправником є ТОВ Верхаус (код СДРПОУ 37851537). Луганська область, м. Луганськ, вул. Цимлянська, б.5 (а.с. 55).

На виконання умов договору ПАТ "Завод "Південкабель" прийняло товар - вугілля антрацит АКО (25-100), що підтверджується накладними (а.с.59- 61).

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено податковою накладною оформленою підприємством ПАТ "Завод "Південкабель" на суму придбаних товарно - матеріальних цінностей, що відповідає вказаним показникам у накладних, у відповідності до вимог податкового законодавства, а саме: № 4 від 29.07.2015 на загальну суму 186 300,00 грн. в т.ч. сума ПДВ - 31 050,00 грн. (а.с. 26).

На виконання умов договору ПАТ Завод Південкабель через ПАТ ОТП Банк здійснено передплату у сумі 186 300,00 грн. (ПДВ - 31 050,00 грн.) згідно платіжного доручення від 29,07.2015 № 1168, що не спростовується відповідачем по справі.

Відповідно до залізничних накладних № 52380482 та № 52380466 від 23.06.2015 транспортування здійснювалось залізничним транспортом від пункту відправлення Дроново, отримано 29.07.2015 р. з довіреністю № 1073 від 23.07.2015 р. ОСОБА_2, відправник - ТОВ "Верхаус" код ЄДІ'ПОУ 37851537), Луганська область, м. Луганськ. вул. Цимлянська, б. 5, одержувач - ПАТ Завод Південкабель.

В підтвердження оприбуткування позивачем складено та обліковано прибутковий ордер № 183 від 29.07.2015 року у кількості 138 т. за ціною 2 250.00 гри. на загальну суму 372 600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 62 100,00 грн. на підставі видаткової накладної №2 від 29.07.2015 на склад № 96.

Посилання відповідача в акті перевірки на той факт, що згідно даних баз ДФС України станом на 26.02.2016 ТОВ "Верхаус" () не зареєстровано та не обліковується, спростовується, оскільки в матеріалах справи міститься інформація, яка підтверджує, що ТОВ "Верхаус" код ЄДРПОУ - 37851537, зареєстровано як суб'єкт господарювання, місцезнаходження юридичної особи: 91033, Луганська область, м. Луганськ, вул. Цимлянська, буд. 5, основним видом діяльності за КВЕД є 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами - ТОВ "ТД Украсплав" та ТОВ "Єлам" мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання контролюючого органу на відсутність сертифікатів відповідності на товар, як на підставу для висновку про безтоварність господарської операції, оскільки зберігання даних документів, як первинних, не передбачено Законом України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", адже вони не містять інформації про господарські операції та не підтверджують їх здійснення, і їх наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві. Зазначені документи можуть свідчити лише про відповідність якість товару, що постачається згідно з договором, діючим ГОСТам.

Отже, надання документів, підтверджуючих якісні характеристики товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим дотримання ним умов договору стосовно предмету поставки.

Вищевикладені обставини спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 26.02.2016 за № 15/28-09-40-14/00214534 про порушення позивачем вимог п.198.1, п. 198.2, ст. 198.6. ст. 198, п. 200.1, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України та об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами, та як наслідок, правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при проведенні перевірки та при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

14 червня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відповідачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року по справі №820/1266/16 до ухвалення рішення по справі (а.с.154).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року, наявні підстави для стягнення з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС судового збору в розмірі 1515 (тисяча п'ятсот п'ятнадцять) гривень 08 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2016р. по справі № 820/1266/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС судовий збір у розмірі 1515 (тисяча п'ятсот п'ятнадцять) гривень 08 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016 р.