Справа № 804/3690/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 червня 2016 р. 804/3690/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ляшко О.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, , у якому позивач просить:

- прийняти позовну заяву від 07.06.2016 року «про зобов'язання суб'єктів владних повноважень, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, закону України «Про Кабінет Міністрів України» та Конституції України, поновити порушені, при розгляді звернення ОСОБА_1 БЛ-5212102 до Кабінету Міністрів України, права ОСОБА_1 як людини та громадянина України, які встановлені статтею 40, частиною першою, другою, третьою та четвертою статті 41, частиною третьою статті 42, частиною першою статті 50, частиною першою і частиною другою статті 54 Конституції України, статтею 19 закону України «Про звернення громадян», статтею 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 53 Європейської конвенції з прав людини», яка виконана у письмовій формі, містить дату складання, особистий підпис позивача та направлена на адресу суду електронною поштою у зв'язку із відсутністю коштів для друку та оплати поштового зв'язку, що не заборонено КАСУ, до розгляду, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору безпосередньо на підставі ст.8 Конституції України та ст.8 КАС України або на підставі ч.1 ст.88 КАСУ у зв'язку із незадовільним матеріальним станом, відкрити провадження по справі та зобов'язати відповідачів, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, а саме: «Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що обмежує чи применшує будь-які права людини та основоположні свободи, які можуть бути визнані на підставі законів будь-якої Високої Договірної Сторони чи будь-якою іншою угодою, стороною якої вона є» та закону України «Про Кабінет Міністрів України», а саме: «щодо забезпечення економічної самостійності України та виконання Конституції та законів України, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, щодо соціального захисту, охорони здоров'я, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, щодо розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм, щодо забезпечення розвитку і державної підтримки науково-технічного та інноваційного потенціалу держави, щодо забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності», § 3 Глави 1 та § 158 Глави 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, статті 15, статті 18, статті 19 закону України «Про звернення громадян», статті 40, частини першої, другою, третьою та четвертою статті 41, частини третьою статті 42, частини першої статті 50, а також частини першої і частини другої статті 54 Конституції України, ст.3 Конституції України: «Людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави», частини другої статті 19, статті 8 Конституції України, а також частини 17 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, у якому вказано, що структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції: організовують та здійснюють в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-прем'єр-міністрам України, Міністру Кабінету Міністрів України та міністру, який не очолює міністерство; забезпечують відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" розгляд запитів на інформацію, що надходять Кабінетові Міністрів України, Секретаріатові Кабінету Міністрів України; здійснюють контроль за вирішенням порушених у зверненнях громадян питань, дотриманням законодавства про звернення громадян; забезпечують організацію та проведення особистого прийому громадян членами Кабінету Міністрів України; редагують проекти актів законодавства та інших документів, поновити порушене право позивача як людини та громадянина, а саме: право ОСОБА_1 брати участь в управлінні державними справами (ч. 1ст.38 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обґрунтованої відповіді по суті звернення в установлений законом строк (ст. 40 Конституції України, ст. 19 закону України «Про звернення громадян»), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України, ст. 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч. 1 ст. 54 Конституції України) шляхом негайного вчинення відповідних дій.

Позовна заява подана до суду з порушенням вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла на адресу суду засобами телекомунікаційного зв'язку, однак, направлення позову електронною поштою процесуальним законодавством не передбачено, у зв'язку із чим позовна заява не може бути прийнята до розгляду.

Крім того, суд зазначає, що згідно підпункту 2.2.18 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №174, для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали. До підтвердження оригіналами такі документи мають статус інформаційних.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів, як зазначено у пункті 1 частини 2 статті 17 цього ж Кодексу, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

ОСОБА_1 звернувся до суду із похідною вимогою щодо зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, не оскарживши, при цьому, їх рішень дій чи бездіяльності, як суб'єктів владних повноважень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Позивачем не надано доказів у підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не зазначено причин неможливості подання таких доказів.

Також, згідно з ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При цьому, позивачем заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Вирішуючи заявлене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується судом до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування тощо).

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження власного майнового стану, до яких належить, зокрема, довідка про доходи, тобто суду не подано документ, який визначає рівень статків. При цьому, надані копії довідки про отримання субсидії, чеків на придбання ліків та продуктів харчування підтверджують лише видатки особи.

Відповідно ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За наведених обставин суд вважає за необхідне запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви, оформивши її з додержанням вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом надання адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, зазначення змісту позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, або зазначення причин неможливості подання таких доказів та сплати судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про зобов'язання вчинити дії залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви, згідно частини 6 цієї ж статті, не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Б. Ляшко