Справа № 671/535/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 671/535/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чорний С.Б.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

30 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області неправомірними щодо обмеження під час перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 60% від суми місячного заробітку та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015 року відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Хмельницької області від 18.03.2016 року без обмеження максимальним розміром, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 працював на різних прокурорсько-слідчих посадах починаючи з 02.08.1988 року по 31.03.2015 року.

З 01.03.2004 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в чинній на час призначення пенсії редакції Закону №1789-ХІІ від 09.08.2003 року) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Наказом прокурора області №324к від 24.03.2015 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника управління прокуратури Хмельницької області за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Постановою Волочиського районного суду від 18 травня 2015 року дії управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про відмову в здійсненні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів №505 від 31.05.2012 року Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури у розмірі 90% від заробітної плати визнано неправомірними та зобов'язано здійснити даний перерахунок відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції закону від 09.08.2003 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року постанову Волочиського районного суду від 18 травня 2015 року залишено без змін.

22.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції закону від 09.08.2003 року, чинній на час призначення пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Хмельницької області №18-265 від 18.03.2016 року.

Листом управління Пенсійного Фонду України у Волочиському районі від 31.03.2016 року №2767/03 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати, визначеної у вказаній вище довідці, з посиланням на положення нової редакції ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VІІ.

Позивач, вважаючи такі дії управління Пенсійного Фонду України у Волочиському районі неправомірними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-XII (у редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 18 вказаного Закону передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, змін, у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 8 липня 2011 року, не зазнали.

Як встановлено судом, позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у 2001 році за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Отже, враховуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Згідно із частиною 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 від 2 березня 2015 року внесено зміни в частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а саме зазначено: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, пенсія з 1 січня 2016 року, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Враховуючи встановлені обставини у справі та зазначені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 90% від місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Хмельницької області №18-265 від 18.03.2016 року про суму заробітної плати є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що норми законодавства, щодо питань виплати максимального розміру пенсії на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, а тому законних підстав для виплати її в більшому розмірі немає.

Таким чином, відповідач зобов'язаний провести перерахунок і виплату пенсії позивачу в розмірі 90% місячного заробітку, однак з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню з 22.03.2016 року, тобто з моменту звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судом при вирішенні спору розподіляються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки судом апеляційної інстанції позов задоволено частково, то понесені позивачем судові витрати в сумі 275,60 грн. (551,21/2) підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Хмельницької області №18-265 від 18.03.2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії з 22.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 09.08.2003 року в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області №18-265 від 18.03.2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі () за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 275,60 грн. на користь ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.