Справа № 816/4326/15
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р.Справа № 816/4326/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2015р. по справі № 816/4326/15

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання рішення неправомірним та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання рішення неправомірним та стягнення коштів.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що за результатом звернення до Полтавської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 йому встановлено другу групу інвалідності з 18 листопада 2014 року (захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ). В подальшому керуючись нормами Закону України "Про міліцію" на початку 2015 року подав заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги. В серпні 2015 року листом УФЗБО УМВС повідомлено про повернення документів без розгляду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі № 816/4326/15 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання рішення неправомірним та стягнення коштів.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, Міністерства внутрішніх справ України, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з грудня 2005 року по жовтень 2014 року проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах.

22 жовтня 2008 року перебуваючи поза службою позивач отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких з 23 жовтня по 31 жовтня 2008 року перебував на лікарняному з діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку, перелам кісток носу.

Обставини та факт отримання травми були предметом службової перевірки Октябрського РВ ПМУ УМВС і викладені у відповідному висновку від 17 листопада 2008 року (а.с. 15). За результатами службової перевірки встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 порушень законності. Крім того прокурором Київського району м. Полтави за фактом спричинення тілесних ушкоджень порушено кримінальну справу (а.с. 19).

23 вересня 2014 року Військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області за розпорядженням УКЗ УМВС України в Полтавській області здійснено медичний огляд позивача. В результаті чого, ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в мирний час і обмежено приданим у воєнний час. При цьому комісія встановила, що захворювання позивача пов'язані з проходженням служби в ОВС. За наслідками обстежень видано свідоцтво про хворобу № 614-С (а.с. 18).

Наказом УМВС від 10 жовтня 2014 року № 485о/с відповідно до пункту 64 "б" (через хворобу в запас) Положення про проходження служби ОСОБА_1 звільнений зі служби в ОВС з посади старшого дільничного інспектора Київського РВ ПМУ УМВС (а.с. 47).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 за результатом звернення до Полтавської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 встановлено другу групу інвалідності з 18 листопада 2014 року (захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ) (а.с. 17).

05 березня 2015 року позивач направив до УМВС України в Полтавській області заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу (а.с. 37).

Матеріали, подані ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової допомоги, направлені до МВС України 23 березня 2015 року за вихідним № 4/716 (а.с. 8, 9). Однак, документи 03 квітня 2015 року повернуті УМВС України в Полтавській області на доопрацювання (а.с. 10).

30 квітня 2015 року на виконання листа МВС України № 15/5 2028 від 03 квітня 2015 року надіслано на затвердження пакет документів на виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 11).

27 травня 2015 року МВС України повернуло матеріали на ОСОБА_1 через відсутність інформації, необхідної для виключення обставин, зазначених у пункті 8 Постанови КМУ № 707 від 12 травня 2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", по травмі, яка сталася з позивачем, 22 жовтня 2008 року, оскільки група інвалідності та втрата працездатності установлена від наслідків внутрішньочерепної травми (а.с. 12).

Листом від 18 серпня 2015 року № 4/2356 УМВС України в Полтавській області повідомило позивача, про повернення документів без розгляду (а.с. 14). У відповіді УМВС України в Полтавській області посилається на пункт 8 Постанови КМУ № 707 від 12 травня 2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги згідно пунктом 8 Порядку № 707 відсутні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про міліцію", держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції від 13 лютого 2015 року) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2015 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" (далі - Порядок № 707).

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку № 707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера та довідку від Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" про проведену або не проведену раніше виплату.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 подав до УМВС України в Полтавській області заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку встановленням ІІ групи інвалідності, ступень втрати професійної працездатності - 70% у зв'язку з захворюванням пов'язаним із проходженням служби в ОВС із повним пакетом документів, передбачених пунктом 5 Порядку.

Пункт 8 Порядку № 707 містить вичерпний перелік випадків, коли грошова допомога не виплачується, а саме якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: у зв'язку із засудженням працівника міліції, податкової міліції за вчинення умисного кримінального правопорушення за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження; унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги згідно пунктом 8 Порядку № 707 не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на п.7 Порядку № 707, а саме щодо наявності копії висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті), оскільки в даному випадку інвалідність позивача не настала внаслідок нещасного випадку, які перелічено в п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України 27.12.2002 року №1346, а внаслідок спричинення тілесних ушкоджень. При цьому, висновком службової перевірки встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 порушень законності, а прокурором Київського району м. Полтави за фактом спричинення тілесних ушкоджень порушено кримінальну справу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки вказані обставини відповідачем не доведені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення позивача є протиправним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі № 816/4326/15 відповідає вимогам ст.. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2015р. по справі № 816/4326/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 08.07.2016 р.