Справа № 342/559/16-а
Суддя: Федів Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/559/16-а
Провадження № 2-а/342/22/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

з участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними управління ПФУ та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та зобов'язати Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії та виплачувати йому пенсію за вислугу років у звязку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, виходячи із розміру 86 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-155 вих-16 від 10.03.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та виплатити з 01.12.2015 року різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією. Посилаючись на те, що з 07.12.2006 року йому, під час роботи в органах прокуратури, Управлінням Пенсійного фонду України в Городенківському районі було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»у розмірі 86% від суми місячного заробітку, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, при стажі роботи понад 38 років, з них вислуги 19 років, на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 11 років. Призначена пенсія періодично перераховувалась, у звязку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури у розмірі 86% від суми місячного заробітку. Останній перерахунок проведено на підставі постанови Городенківського районного судду від 12.06.2013 року. Наказом прокуратури Івано-Франківської області був звільнений з посади старшого помічника прокурора Городенківського району та з органів прокуратури Івано-Франківської області за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років (ст..38 КЗпП України). 17.05.2016 року звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії в розмірі 86% від суми місячного заробітку та виплати її з часу дії Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013. Проте рішенням Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 31.05.2016 року за №7/м-15 йому було відмовлено у перерахунку пенсії. Вважає , що така відмова є протиправно, прийнята у порушення Конституції України та законів України, зокрема ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії), оскільки необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії і при цьому такий перерахунок пенсії має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які діяли на момент призначення пенсії.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просить: визнати дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 - неправомірними.Скасувати рішення Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №7/М-15 від 31.05.2016 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013. 3обовязати Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1, 18.11.1950 року, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за вислугу років, у звязку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в розмірі 86 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Івано-Франківської області № 18-155 вих-16 від.10.03.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 18.11.1950 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - понесені судові витрати в розмірі 1102 грн. 40 коп. Заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові та уточненій заяві. Вважає рішення та дії управління Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку йому пенсії незаконними і такими, що порушують його конституційні та соціальні права на пенсійне забезпечення. Просив суд уточнені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала заперечення на адміністративний позов в якому зазначила, що згідно протоколу №1242 від 12.12.2006 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 14.06.2012 року набрала чинності постанова КМУ №505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». У звязку з цим працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 року. При цьому розмір пенсії обчислюється за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набрання чинності постановою КМУ від 31.05.2012 року №505 та з урахуванням пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Зазначає, що позивач у позовній заяві обґрунтовуючи своє право на отримання пенсії в розмірі 86% посилається на ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» проте, даною нормою чітко визначено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Вказує, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не передбачено збереження для раніше призначених пенсій попереднього механізму обчислення пенсій. Таким чином, для проведення перерахунку пенсії в ромірі 86% у звязку з прийняттям постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 немає законних підстав. Крім того, зазначає, що з 01.06.2015 року норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, в тому числі ті що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій прокурорським працівникам, скасовано на підставі Закону №213-VIII. Пунктом 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14ю10.2014 року встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодних постанов. Вважає, що немає підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до зазначеного Закону, оскільки проводити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років у звязку з підвищенням окладів з 01.12.2015 року чинним законодавством не передбачено. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу усунення порушеного права на належний розмір пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.12.2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Городенківському районі, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ ( в редакції що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 86% від суми місячної заробітної плати.

17.05.2016 року позивач звернувся із заявою до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, яке є правонаступником управління ПФУ в Городенківському районі про перерахунок пенсії за вислугою років в розмірі 86% від суми місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру, у відповідності з постановою Кабінету міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та надав довідку прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2016 року №18-155 вих.16 року про збільшення посадових окладів та заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013.

Проте, рішенням від 31.05.2016 року №7/М-15 йому було відмовлено в перерахунку пенсії в розмірі 86 % від суми місячної заробітної плати, мотивуючи тим, що для перерахунку пенсії немає законних підстав.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду.

Частиною першою статті 9 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, який втілено в частині другій статті 19 Конституції України, згідно із якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, статтею 46 Конституції України закріплено конституційне право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Так, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII.

Частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05 листопада 1991 року), визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до частини другої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому приходить до висновку, що внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року у справі № К/800/6054/15.

Крім того, при надані оцінки вказаним законодавчим обмеженням пенсійних виплат позивачу суд враховує, що виходячи із змісту статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй (пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9).

Так, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13.

Таким чином, в даній ситуації суд знаходить, що обмеження пенсійних виплат позивачу змінило його існуюче право на пенсійне забезпечення в бік звуження його змісту та обсягу, що не узгоджується із статтею 22 Конституції України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про період за який підлягають задоволенню позовні вимоги суд враховує межі позовних вимог та позицію Верховного Суду України висловлену у постанові від 01 березня 2016 року у справі № 161/20170/14-а, у зв'язку із чим застосуванню підлягає частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Виходячи з даної норми Закону перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців, при цьому у справі, що розглядається, право позивача на перерахунок пенсії відповідач не визнав, що і стало підставою звернення до суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, рішення прийняте за результатами таких дій підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 22, 24, 55, 124 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та скасування рішення управління ПФУ від 31.05.2016 року, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати задовольнити.

Визнати дії Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 - неправомірними.

Скасувати рішення Тлумацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №7/М-15 від 31.05.2016 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013.

3обовязати Тлумацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1, 18.11.1950 року, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за вислугу років, у звязку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 та відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в розмірі 86 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Івано-Франківської області № 18-155 вих-16 від.10.03.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 18.11.1950 року, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - понесені судові витрати в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Федів Л.М.