Справа № 826/9268/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9268/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2016 року № 826/9268/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні подання

Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит"

про

зупинення видаткових операцій

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Солом’янському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до суду з поданням до ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

В обґрунтування подання податковий орган вказує, що ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» має податковий борг з податку на додану вартість, у зв’язку з чим податковим органом винесено податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу і про призначення податкового керуючого. Представник податкового органу вказує, що ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» не допущено податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, про що складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 15.06.2016 №4 та податковий орган звернувся до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Відповідач – ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» – заперечував проти задоволення подання з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Станом на час виникнення спірних правовідносин за ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» обліковується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 166 138,37 грн., яка виникла на підставі самостійно поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість.

У зв’язку з викладеним податковим органом винесено податкову вимогу від 19.05.2016 №5086-17 та винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 19.05.2016 №400/26-58-17-02-18.

Крім того податковим органом направлено відповідачу лист від 19.05.2016 №7057/10/26-58-17-02-13 щодо виділення активів у податкову заставу, який отримано представником відповідача.

Судом встановлено, що станом на час вирішення справи відповідач документів, необхідних для складання акту опису активів, на які буде розповсюджено право податкової застави до податкового органу не надав.

У зв’язку з викладеним податковим органом складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 15.06.2016 №4.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами податкового органу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п.89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 91.3 ст. 91 ПК України Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові

Відповідно до абз. 1 п. 89.4 ст. 89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Враховуючи, що відповідачем не було виконано вимоги податкового органу викладені в листі від 19.05.2016 №7057/10/26-58-17-02-13 та не надано відповідні документи для складання акту опису майна, отже податковим керуючим на підставі п.89.4 ст.89 ПК України правомірно складено Акт від 15.06.2016 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу.

Пунктом 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно з п.п. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит» перешкоджало виконанню податковим керуючим повноважень шляхом неподання документів, необхідних для здійснення опису його майна у податкову заставу, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав відповідно до п.п. 20.1.16 п. 20.1 ст. 20, абз.абз. 2-3 п. 89.4 ст. 89 ПК України для задоволення подання податкового органу та зупинення видаткових операцій на розрахункових рахунках відповідача.

Щодо доводів представника відповідача, що ним подано уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість 17.06.2016, суд зазначає наступне.

Протягом часу з 19.05.2016 (дата формування податкової вимоги та відповідного листа податкового органу) відповідачем не оскаржено вимогу та рішення податкового органу та не вчинено дій щодо погашення заборгованості та/або дій щодо уточнення податкової звітності, такі дії вчинено лише після звернення податкового органу до суду з даним подання, а відтак суд вважає, що в даному випадку відсутній спір про право (про наявність заборгованості).

Оскільки підставою для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є саме не подання на вимогу податкового органу (податкового керуючого) документів для складання акту опису майна у податкову заставу та відповідачем такі документи не надано, отже суд вбачає наявними підстави для задоволення подання та зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Відповідно до ч. 2. ст 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: прийняту у справах, визначених статтею 183 3 цього Кодексу.

Суд вбачає наявними підстави для допуску даної постанови до негайного виконання.

Приймаючи до уваги вище викладене, керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, 183-3, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити подання Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про зупинення видаткових операцій платника податків.

3. Допустити постанову до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя В.І. Келеберда