Справа № 809/4174/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Справа № 876/2139/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року по справі за позовом департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації до департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з адміністративним позовом до департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 вересня 2015 року ВП № 45902477 з виконання виконавчого листа від 16 грудня 2014 року у справі № 2а-4069/10/0970.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 вересня 2015 року у ВП № 45902477 з виконання виконавчого листа від 16 грудня 2014 року у справі за №2а-4069/10/0970 винесена головним державним виконавцем з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження", так як вищевказаний виконавчий документ позивачем був виконаний добровільно, про що відповідача повідомлено листом від 31 грудня 2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року позовні вимоги департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження за № 45902477 від 23 грудня 2014 року з виконання виконавчого листа від 16 грудня 2014 року у справі № 2а-4069/10/0970 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 вересня 2015 року, прийняту у даному виконавчому провадженні.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив стягувач в даному виконавчому провадженні ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 16 грудня 2014 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом на виконання рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року по справі за № 2а-4069/10/0970 видано виконавчий лист про зобов'язання позивача в термін до 7 днів, з дня набрання ухвалою законної сили подати звіт до Івано-Франківського окружного адміністративного суду щодо виплати ОСОБА_1 моральної шкоди.

На підставі даного виконавчого листа, за зверненням стягувача 23 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №45902477 з виконання вищезгаданого виконавчого документа.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження за № 45902477 департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації листом від 31 грудня 2014 року № 1862/01-04 повідомив державного виконавця про добровільне виконання виконавчого листа за № 2а-4069/10/0970 від 16 грудня 2014 року. До даного листа боржник долучив копію платіжного доручення від 23 квітня 2014 року за № 1057 та копію звіту про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2011 року за № 2а-4069/10/0970 з відміткою про одержання даного звіту судом 23 травня 2014 року.

07 вересня 2015 року головним державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у вищевказаному виконавчому провадженні у зв'язку з невиконанням позивачем рішення суду в наданий для самостійного виконання строк.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, протиправно відкривши виконавче провадження та проводячи виконання виконавчого листа за № 2а-4069/10/0970 від 16 грудня 2014 року, вийшов за межі юрисдикції, наданої Законом, тому всі подальші дії державного виконавця в протиправно відкритому виконавчому провадженні не можуть вважатись правомірними та породжувати юридичні наслідки для сторін такого виконавчого провадження. Крім того, суд першої інстанції зазначає те, що законних підстав для прийняття головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому проваджені за № 45902477 від 07 вересня 2015 року не було, а тому дії відповідача по її прийняттю є протиправними, що зумовлює скасування вказаної постанови.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 17 даного Закону зазначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" до виконавчих документів належать - виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 267 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 267, 254 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року накладено на керівника Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації штраф та встановлено новий строк для Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації для подання звіту про виплату позивачу 5000 грн. моральної шкоди протягом семи робочих днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

На виконання вказаної ухвали, яка набрала законної сили 02 грудня 2014 року, ОСОБА_1 отримав в Івано-Франківському окружному адміністративному суді виконавчий лист від 16 грудня 2014 року у справі № 2а-4069/10/0970.

23 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового стягнення рішень державної виконавчої служби України на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 грудня 2014 року, яка було подана до відділу 22 грудня 2014 року, було відкрито виконавче провадження № 4590247 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Відтак, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач вийшов за межі юрисдикції, відкриваючи виконавче провадження, оскільки дане виконавче провадження було відкрите за заявою стягувача на підставі виконавчого листа виданого судом, щодо винесеного судового рішення, яке набрало законної сили.

29 грудня 2014 року позивач отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 45902477, якою позивачу надано 7 денний строк з дня отримання даної постанови для самостійного виконання судового рішення.

На виконання вимог головного державного виконавця позивач надіслав лист від 31 грудня 2014 року № 1862/01-04 про добровільне виконання виконавчого листа, до якого було додано копію платіжного доручення від 23 квітня 2014 року за № 1057 та копію звіту про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2011 року по справі № 2а-4069/10/0970 з відміткою про одержання даного звіту судом 23 травня 2014 року.

Враховуючи те, що лист позивача від 31 грудня 2014 року № 1862/01-04 про добровільне виконання виконавчого листа не містив доказів виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року, оскільки звіт про виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2011 року протягом семи робочих днів з дня набрання даною ухвалою законної сили до Івано - Франківського окружного адміністративного суду надісланий не був, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивач не виконав рішення суду у встановлений державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду строк.

У відповідності до ч. 8 п. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

Згідно зі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником у встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Отже, на переконання апеляційного суду, оскільки боржником рішення суду, протягом строку наданого для його самостійного виконання, не виконано, головний державний виконавець, діючи в межах повноважень на підставах та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, виніс постанову від 07 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору, яка з огляду на вищевказане є правомірною та скасуванню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року по справі № 809/4174/15 скасувати і прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник