Справа № 712/3422/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/3422/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко С.А. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Черкасах, Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції рядового поліції Саєнка Антона Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 971001 від 15 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закриття провадження по адміністративній справі.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в його діях не було складу адміністративного правопорушення. Натомість відповідачами при притягненні його до адміністративної відповідальності не дотримано вимог законодавства. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. А також не зроблено замірів відстані від знака 5.38 (парковка) до місця де він безпосередньо зупинився, тобто докази того, що позивачем не дотримано 80 м відстані - відсутні. А також, ухвалюючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, йому не було роз'яснено жодних прав, зокрема права на подання клопотання про відкладення розгляду, в тому числі і для отримання можливості надати докази, які підтверджують його невинуватість.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року підлягає залишення без змін, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції з постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 971001 від 15 березня 2016 року встановлено, що ОСОБА_3 15 березня 2016 року о 14 год. 20 хв. по вул. Шевченка 208 в м. Черкаси, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «зупинка заборонена» (3.34), чим порушив п. 15.10 а ПДР України.

На підставі даних фактів інспектор роти № 4 батальйону УПП рядовий поліції Саєнко А.В. притягнув позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Даючи оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з законодавством, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без попереднього складання протоколу, в даному випадку відповідає вимогам закону.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» згідно ПДР України передбачає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Знак застосовується для заборони зупинки та стоянки транспортних засобів і встановлюється на тому боці дороги, на якому вводиться заборона. Вказаний знак діє до найближчого перехрестя. При цьому, позивач перехрестя не проїжджав.

Крім того, дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» згідно ПДР України застосовується для позначення в населених пунктах місць, а поза ними - майданчиків, спеціально відведених для стоянки транспортних засобів. Вимоги щодо руху, зупинки та стоянки, розташування в цих місцях транспортних засобів можуть визначатися дорожніми знаками, дорожньою розміткою або іншим чином. Як вбачається з фотокарток, що знаходяться в матеріалах справи, зазначений дорожній знак уточнений табличкою « 80 м» до дорожнього знаку 7.1.1 «Відстань до об'єкта». Отже, місце для стоянки (парковка) знаходиться через 80 м від знаку «Місце для стоянки», а тому не потребує додаткових замірів від знака до місця безпосередньої зупинки позивачем.

На підставі ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У матеріалах справи наявні фотознімки місця вчинення адміністративного правопорушення, з яких чітко вбачається наявність знаку «Зупинка заборонена». Це повністю спростовує посилання апелянта на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд не може взяти до уваги посилання позивача на те, що йому було відмовлено у праві на правову допомогу, оскільки своїм підписом в постанові Серії ПС2 № 971001 від 15 березня 2016 року ОСОБА_5 підтвердив, що йому було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, з чим він погодився, проставивши в цій графі свій підпис, жодних заперечень з приводу ненадання правової допомоги не зазначив.

Також судом апеляційної інстанції проглянуто диск з відеозаписом з місця події, дані якого підтверджують вчинення позивачем порушень Правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.07.2016.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.