Справа № 826/17177/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 826/17177/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мамчура Я.С.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Держпраці у Київській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - відповідач), в якому просило застосувати захід реагування у вигляді зупинення експлуатації: Львівського навантажувача 40810 б/н; компресорних установок №№1, 2 ремонтної майстерні; газобалонної установки СТО; тельфера в приміщенні СТО; заточувального станка СТО (бригада №3); свердлильного верстата в автотранспортному парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», що знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Гаврилівка.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем було проведено позапланову перевірку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» з питань дотримання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини, за результатами якої складено акт від 06.08.2015 р. № 09/12/656/А.

У зазначеному акті перевірки позивачем зафіксовано порушення відповідачем вимог законодавства з охорони праці, а саме: начальник автоколон №№ 4-5 Остапюк А.В. не пройшов чергову перевірку знань з питань охорони праці, чим порушено пункт 1.3 «Правил охорони праці на автомобільному транспорті»; Львівський навантажувач 40810 експлуатується без дозволу Держгірпромнагляду на експлуатацію технологічного транспорту, чим порушено статтю 21 Закону України «Про охорону праці»; навантажувач 40810 не зареєстрований в Держгірпромнагляді, чим порушено пункт .7.2.1 «Правил будови і безпечної експлуатації навантажувачів»; навантажувач 40810 експлуатується без дотримання норм визначених пунктом 7.4.16 «Правил будови і безпечної експлуатації навантажувачів»; відсутня медична аптечка, вогнегасник; не проведено технічний огляд навантажувача 40810, чим порушено пункт 7.3.7 «Правил будови і безпечної експлуатації навантажувачів»; компресорна установка № 1 ремонтної майстерні експлуатується з порушенням: манометр не пройшов опосвідчення, чим порушено пункт 6.3.1 «Правил будови та експлуатації посудин під тиском»; компресорна установка № 2 ремонтної майстерні експлуатується з порушенням: ремінна передача не закрита захисним пристроєм, чим порушено пункт 4.3 Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві; газобалонна установка експлуатується з порушенням: манометр не має гранично допустимої відмітки на граничний тиск, чим порушено пункт 6.3.1 «Правил будови та експлуатації посудин під тиском»; тельфер в приміщенні СТО не пройшов періодичний технічний огляд, чим порушено пункт 7.3.3 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів (НПАОП 0.00-1.01-07); заточувальний станок не облаштований захисним екраном та підручниками, чим порушено статтю 13 Закону України «Про охорону праці»; свердлильний верстат експлуатується без ручних та машинних лещат, чим порушено вимоги статті 13 Закону України «Про охорону праці».

У зв'язку з тим, що виявлені порушення створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що порушення, виявлені під час проведення перевірки філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» дійсно створюють загрозу життю і здоров'ю людей і доказів їх усунення станом на день розгляду даної справи суду не надано.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. № 2694-XII (далі - Закон № 2694-ХІІ), Положенням про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженим наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 р. № 826 (далі - Положення № 826).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону № 2694-XII державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 2694-XII роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 21 Закону № 2694-XII, зокрема передбачено, що виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Проектування виробничих об'єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Не допускається виготовлення і впровадження нових для даного підприємства технологій і зазначених засобів без попередньої експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці. Фінансування цих робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Частиною 1 статті 38 Закону № 2694-XII передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з п. 1.4 Положення № 826 загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відповідно до п. 2.26 Положення № 826 право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм законодавства з охорони праці, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами перевірки, проведеної ТУ Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та місті Києві в автотранспортному парку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка, зокрема актом перевірки, підтверджується факт допущення відповідачем чисельних порушень вимог законодавства в галузі охорони праці, зокрема таких як експлуатація навантажувача без отримання відповідного дозволу, без його реєстрації у законодавчо визначеному порядку, без проведення його технічного огляду, використання компресорної установки без закриття захисним пристроєм, а газобалонної установки - за відсутності відмітки про гранично допустимий тиск та ін., кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров'ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є вкрай неприпустимим і вимагає застосування найсуворіших заходів реагування, а саме - повної зупинки експлуатації відповідних машин, механізмів, устаткування.

Більш того, колегія суддів відзначає, що підставою для проведення позапланової перевірки відповідача став нещасний випадок з водієм навантажувача філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» зі смертельним наслідком, що також підтверджує доцільність і необхідність застосування до товариства вказаних заходів реагування.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову і застосування до ТОВ «комплекс Агромарс» відповідних заходів реагування.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено загрозу виявлених порушень життю та здоров'ю людей, пропорційності застосування заходів реагування, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як було зазначено вище, обставини щодо очевидної загрози життю і здоров'ю людей більшості з виявлених контролюючим органом порушень та необхідність застосування крайнього заходу реагування підтверджуються матеріалами перевірки, доведені позивачем та апелянтом не спростовані.

Крім того, представником апелянта в судовому засіданні було підтверджено, що дійсно порушення, виявлені позивачем під час проведення перевірки, мали місце і він не може надати жодних доказів їх усунення на теперішній час.

Твердження апелянта про те, що позивач не мав повноважень звертатися до суду з такими позовними вимогами апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як було встановлено вище, такі повноваження чітко визначені законодавством, а саме ст. 7 Закону № 877-V.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими і приймає до уваги доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 19 КАС України щодо територіальної підсудності цієї справи, оскільки офіційним місцезнаходженням відповідача, згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка, а тому дана справа, згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, територіально підсудна Київському окружному адміністративному суду, а не Окружному адміністративному суду м. Києва.

Водночас, таке порушення норм процесуального права, не призвело до неправильного вирішення справи, і саме по собі недотримання правил територіальної підсудності не може мати наслідком скасування судового рішення, оскільки не можна вважати неповноважним склад суду, який розглянув справу без дотримання принципу територіальності, а отже, це не є підставою для скасування рішення суду, передбаченою ст. 202 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 березня 2008 року у справі № 21-354во08, висновки якої, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права, а також такий правовий підхід викладено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2.

З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права і зазначені порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 07 липня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Мамчур Я.С