Справа № 804/15047/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дека Сервіс»
до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
За приписами п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також повязана із господарською діяльністю платника податків.
При цьому п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дека Сервіс» протягом періоду, що перевірявся, було здійснено ряд різнопредметних операцій з наступними контрагентами:
- з ПП «БК «Антарес» були укладені договори на виконання робіт №02/12 від 02.12.2014 року та за №10/11 від 10.11.2014 року, в яких позивач, як замовником, отримував від ПП «БК «Антарес», як виконавця, послуги з виконання комплексу робіт з погодження документації для базових станцій мобільного звязку ТОВ «Астеліт» (в Херсонській області). Так, згідно з Договором №10/11 від 10.11.2014 року, предметом є виконання комплексу робіт з погодження документації для базових станцій мобільного звязку ТОВ «Астеліт», що розташовані за наступними адресами: KN 0026, Херсонська обл.. м. Цюрупинськ, вул. Гвардійська, 158; KN 0027, Херсонська обл., м. Цюрупинськ, вул. Літвінова,83; KN 0030, Херсонська обл., Білозерський р-н, смт Зеленівка, вул. Л. Українки,4; KN 0031, Херсонська обл., м. Цюрупинськ; KN 0104, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Електромашинобудінивків, 1; KN 0113, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Дзержинського, 17; KN 0026, Херсонська обл., Чаплинський р-н, смт Асканія Нова, вул. Степна. За зазначеним Договором були виписані наступні податкові накладні № 74 від 11.12.2014 року на суму ПДВ 2625,00 грн. Також між сторонами Договору був підписний Акт № ОУ-0000054 від 09.12.2014 року про здачу-приймання робіт (наданих послуг), в якому зазначено назву документу, дату та місце його складання, посилання на посади відповідальних осіб та їх підписи, також чітко зазначено зміст виконаної роботи (наданої послуги) із зазначенням обсягу, тобто за 7 посл. (послуг), що відповідає кількості обєктів у Договорі. Щодо договору №02/12 від 02.12.2014 року також був складений Акт від 22.12.2014 року за № ОУ-0000058, виписані податкові накладні за № 81 від 09.12.2014 року, №83 від 09.12.2014 року, № 88 від 22.12.2014 року, та № 90 від 22.12.2014 року;
- з ТОВ «БК «Універсал Моноліт» позивачем був укладений господарський договір від 01.09.2014 року за № 0109/14, згідно з яким ТОВ «БК «Універсал Моноліт», як субпідрядник, зобовязаний був виконати роботи, згідно п.1.1 Договору (роботи з підтримки та обслуговування антенно-філерних приладів та зовнішньої інфраструктури базових станцій мобільного звязку, що обслуговуються підрядником; роботи з модернізації базових станцій мобільного звязку, що обслуговуються підрядником; монтажні та налагоджувальні роботи на базових станціях мобільного звязку тощо), а позивач, як підрядник, прийняти та оплатити їх. На виконання умов Договору були надані послуги, відносно яких були виписано акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік яких зазначено на сторінці 37 акта перевірки. При цьому, по-перше, згідно з п.2.3 Договору субпідрядник зобовязаний виконувати роботи та надавати послуги згідно Нарядів Замовлення, що підписанні сторонами, зазначені наряди є відносно всіх актів виконаних робіт, а по-друге, згідно з п.2.1 Договору до кожного акту виконаних робіт складений Додаток №1, який містить відомості щодо змісту та обсягу господарської операції;
- з ПП «Террастрой-Д» позивачем укладено договори про виконання робіт №0110 від 01.10.2014р. та №2711 від 27.11.2014р, згідно з якими ПП «Террастрой-Д», як субпідрядник, зобовязувався за завданням позивача, як замовника, виконувати у відповідності до проектної документації відповідні монтажні та інші роботи. На виконання умов Договору були надані послуги, відносно яких були виписано акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік яких зазначено на сторінках 25-36 акта перевірки. При цьому, до кожного акту виконаних робіт складений Додаток №1, який містить відомості щодо змісту та обсягу господарської операції;
- з ПП «Ерго-Тех» позивачем укладено договір надання послуг №0105/14-01 від 01.05.2014р., згідно з яким ПП «Ерго-Тех», як виконавець, зобовязувався за завданням позивача, як замовника, виконувати відповідні монтажні роботи. На виконання умов Договору були надані послуги, відносно яких були виписано акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік яких зазначено на сторінках 39-40 акта перевірки. При цьому, до кожного акту виконаних робіт складений Додаток №1, який містить відомості щодо змісту та обсягу господарської операції;
- з ПП «Транс Строй-Д» позивачем укладено договір купівлі-продажу товару №1501/15 від 15.01.2015р., згідно з яким ПП «Транс Строй-Д», як продавець, передало у власність позивача, як покупця, товар (арматуру, кутник, провід. Канат, комплект фасадного кріплення), а позивач прийняв цей товар та оплатив його. На виконання умов цього договору ПП «Транс Строй-Д» виписано відповідні видаткові та податкові накладні. Згідно з п.1.4. цього договору спосіб доставки товару: за домовленістю сторін доставка може здійснюватися як транспортом продавця, так й шляхом самовивозу. Спосіб доставки зазначається у специфікації. Згідно з специфікацій умови транспортування: транспортом покупця. Також позивачем з ПП «Транс Строй-Д» укладено договори про виконання робіт №0202/15 від 02.02.2015р. та №0103/15 від 03.03.2015р., згідно з умовами яких ПП «Транс Строй-Д», як виконавець, зобовязувався за завданням позивача, як замовника, виконувати у відповідності до проектної документації відповідні монтажні та інші роботи. На виконання умов Договорів №0202/15 від 02.02.2015р. та №0103/15 від 03.03.2015р. були надані послуги, відносно яких були виписано акти виконаних робіт та податкові накладні, перелік яких зазначено на сторінках 20-23 акта перевірки. При цьому, до кожного акту виконаних робіт складений Додаток №1, який містить відомості щодо змісту та обсягу господарської операції.
Розрахунки між позивачем та вказаними контрагентами за укладеними з ними договорами проведено в повному обсязі, що посвідчується банківськими виписками з рахунку позивача, які долучені до матеріалів справи.
Податкові накладні, на підставі яких сформовано податковий кредит, та інші первинні документи за правочинами з означеними вище контрагентами складені з дотримання обовязкових вимог до первинних документів, встановлених ст.201 Податкового кодексу України та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Таким чином, факт здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його вищенаведеними контрагентами підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у звязку із здійсненням оплати за отримані товари та послуги.
Наведені первинні документи були надані позивачем до перевірок та відображені в актах, складених за їх результатами.
В ході судового розгляду справи представником позивача було пояснено, що необхідність використання вказаних товарів та послуг від контрагентів ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт», ПП «Террастрой-Д», ТОВ «Радонс», ТОВ «Атропус», ПП «КБ «Антарес», ПП «Транс Строй-Д» та ПП «Ерго-Тех» безпосередньо повязана з господарською діяльністю ТОВ «Дека Сервіс», оскільки основними видами діяльності позивача є саме: Код ВЕД 43.21 електромонтажні роботи (основна); Код ВЕД 95.12 ремонт обладнання зв'язку (основна); Код ВЕД 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код ВЕД 61.90 інша діяльність у сфері електрозвязку; Код ВЕД61.10 - діяльність у сфері проводового електрозвязку; Код ВЕД 61.20 - діяльність у сфері безпроводового електрозвязку.
Щодо посилань відповідача на те, що позивачем не надано до перевірки товарно-транспортних накладних по договорам з ПП «Транс Строй-Д» та ТОВ «Радонс», суд зазначає, що відсутність у покупця товарно-транспортних накладних на перевезення товару не позбавляє покупця права на податковий кредит у разі наявності у нього відповідних податкових накладних, які, згідно ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, є підставою для виникнення у платника податку права на віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідного періоду, якщо вони отримані в ході реального виконання господарської операції. При цьому товарно-транспортна накладна є обовязковою саме для підтвердження відомостей про господарську операцію з перевезення товару, а законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість. Наявність або відсутність товарно-транспортних накладних може підтверджувати дотримання або порушення правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчить про безтоварність операції; відсутність саме товарно-транспортних накладних не позбавляє покупця товарів права включити понесені ним витрати з придбання товарів до складу валових витрат та віднести до податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість. При цьому також слід зазначити, що умовами договорів, укладених сторонами, не передбачено обов'язкову наявність товарно-транспортних накладних.
Щодо посилань контролюючого органу на те, що в наданих позивачем актах приймання виконаних робіт по взаємовідносинам з ПП «КБ «Антарес», ТОВ «Атропус», ПП «Транс Строй-Д», ПП «Террастрой-Д», ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт», ПП «Ерго-Тех» відсутня інформація щодо формування вартості наданих послуг, а саме: одиниці виміру господарських операцій (наданих послуг) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг, вартість одиниці виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг; обсяг наданих послуг для розрахунку вартості всіх послуг; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, прізвища відповідальних осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції суд зазначає наступне.
По-перше, як вказувалося вище, до всіх актів виконаних робіт було складено Додатки №1, які містять повні відомості щодо змісту та обсягу господарських операцій.
По-друге, зі змісту наведених вище приписів ст.198 Податкового кодексу України вбачається, що у платника податку виникає право на включення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту лише за умови підтвердження відповідними первинними документами здійснення господарських операцій, на підставі яких платником податків було сформовано такий податковий кредит.
Наявність незначних недоліків первинних документів є обставинами, які самі по собі не позбавляють їх правового значення, що виключає відповідальність платника податків. У разі підтвердження дійсного виконання операції недоліки правореалізуючих документів є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на податковий кредит відповідного звітного періоду.
При встановленні факту руху активів у процесі здійснення підприємницької діяльності платника податків повинні оцінюватися усі первинні документи у їх сукупності. Певні недоліки у окремих первинних документах не є підставою для спростування факту реального здійснення тієї чи іншої господарської операції.
Крім того, сама по собі наявність чи відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших документів вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язання платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Щодо доводів контролюючого органу про те, що позивачем не надано до перевірки акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-2, КБ-3) по взаємовідносинам з ПП «Транс Строй-Д», ПП «Террастрой-Д», ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт» та ПП «Ерго-Тех», суд зазначає таке.
Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 09.03.2010р. №12/19-2-9-21-2368 «Про застосування типових форм первинних облікових документів у будівництві», типові форми первинних облікових документів у будівництві «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (типова форма №КБ-2в) та «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (типова форма №КБ-3), затверджені наказом Мінрегіонбуду від 04 грудня 2009 року №554, приведені у відповідність до вимог чинного законодавства. Зазначені типові форми підлягають обов'язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності. Відповідно до підпункту «е» пункту 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 №731 (із змінами), не підлягають державній реєстрації форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші. По об'єктах, будівництво яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, типові форми застосовуються відповідно до умов договору підряду.
Крім того, Наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04 грудня 2009 року №554 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві», згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 20 січня 2014 року №16 втратив чинність.
Тобто в період господарської діяльності позивача, за який була здійснена перевірка, зазначений наказ, на який посилається відповідач, як підтвердження порушення вимог чинного законодавства України, - втратив чинність, тому у позивача відсутнє зобовязання щодо надання вищезазначених актів та довідок, а саме: КБ-2 та КБ-3.
Зміст укладених позивачем з ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт», ПП «Террастрой-Д», ТОВ «Радонс», ТОВ «Атропус», ПП «КБ «Антарес», ПП «Транс Строй-Д» та ПП «Ерго-Тех» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або за інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за ст.228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
При цьому, як на час укладення угод між позивачем та його означеними вище контрагентами, так і на час їх виконання, останні були зареєстровані як субєкти господарської діяльності у встановленому законом порядку, а також були платниками податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.
Щодо посилань відповідача на податкову інформацію відносно означених контрагентів позивача суд зазначає, що навіть у разі якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування податку на додану вартість за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані товари і послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обовязку платників податків одержувачів товарів (послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента. Водночас, основні та транспортні засоби необов'язково повинні перебувати у власності суб'єкта господарювання, так як можуть бути орендовані або взяті у лізинг у третіх осіб, а необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «Будівельна компанія «Універсал Моноліт», ПП «Террастрой-Д», ТОВ «Радонс», ТОВ «Атропус», ПП «КБ «Антарес», ПП «Транс Строй-Д» та ПП «Ерго-Тех».
Окремо суд зауважує, що з наказу про здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Дека Сервіс» від 31.08.2015р. №344 вбачається, що предметом цієї перевірки не були господарські операції позивача з ПП «Ерго-Тех», оскільки цей субєкт господарювання не значиться у вказаному наказі серед інших, правочини з якими підлягали перевірці. При цьому представник відповідача у судовому засіданні не зміг надати пояснень з яких підстав контролюючим органом було здійснено перевірку взаємовідносин ТОВ «Дека Сервіс» з ПП «Ерго-Тех».
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, підлягають відшкодуванню на користь останнього.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дека Сервіс» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3