Справа № 814/3648/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. Справа № 814/3648/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

(у зв'язку із заявою представника позивача та неявкою у судове засіданні відповідача,

справа розглядається в порядку ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Премьера-Ойл» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Премьера-Ойл» звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 22 травня 2015 року та №000307205 від 22 травня 2015 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області № від 22 травня 2015 року та №000307205 від 22 травня 2015 року.

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 16 квітня 2015 року по 22 квітня 2015 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Премьера-Ойл» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2013, 2014 роки та з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків контрагентами-постачальниками ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «BETEK» за період жовтень, листопад 2013 року, TOB «ОМО» за період листопад 2014 року та контрагентами-покупцями, за результатами якої було складено акт перевірки №91/14-03-22-08/32612133 від 05 травня 2015 року.

Відповідно до висновків, зазначених у розділі 4 Акту, підприємству донараховано податок на прибуток в розмірі 207 127 грн., податок на додану вартість в розмірі 218 029 грн.

За результатами перевірки податковою прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 22 травня 2015 року про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток - 207 127 грн., штрафних санкцій - 51 781, 75 грн., загальна сума - 258 908, 75 грн.; №000307205 від 22 травня 2015 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість - 218 029 грн., штрафних санкцій - 54 507, 25 грн., загальна сума - 272 536, 25 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності мети, за відомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагента як обов'язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування адміністративно-господарських санкцій, у зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Премьера-Ойл» було укладено договір з ТОВ «Торговий дім Ветек» на поставку нафтопродуктів №77-30/09/13 від 30 вересня 2013 року, виконання якого підтверджено рахунками про оплату, видатковими накладними, податковими накладними, виписками по особовому рахунку, товарно-транспортними накладними, сертифікатами відповідності та паспортами якості (1 том а.с.22-63).

Наведені первинні документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт надання послуг.

Більш того, до матеріалів справи, були долучені первинні документи, які підтверджують подальше зберігання та подальшу реалізацію придбаних у ТОВ «Торговий дім Ветек» нафтопродуктів, а саме договір зберігання ПММ №12 від 19 грудня 2011 року та відповідні акти приймання на зберігання, змінні звіти, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, довіреності та отримання ПММ (1 том а.с.95-180).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на висновок експерта №145 від 28 березня 2014 року як на підставу невідповідності первинних вказаних документів, оскільки при проведенні експертизи видаткові накладні, акти виконаних робіт та податкові накладні, які були виписані ТОВ «Торговий дім Ветек» не досліджувалися. Разом з цим, судом першої інстанції було вірно зазначено, що факт того, що підпис ОСОБА_1 (директора ТОВ «Торговий дім Ветек») на реєстраційній картці на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 17 серпня 2013 року виконаний однією особою, а в протоколі №2 загальних зборів учасників ТОВ «Торговий дім Ветек» від 30 липня 2013 року виконаний іншою особою, а також те, що підписи від імені ОСОБА_1 в статуті ТОВ «Торговий дім Ветек» за 2013 рік та в протоколі №1 загальних зборів учасників ТОВ «Торговий дім Ветек» від 17 червня 2013року виконані різними особами свідчить лише про можливі порушення певних приписів Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців».

Крім цього, під час апеляційного розгляду справи, ТОВ «Премьера-Ойл» були надані відповідні податкові накладні виписані від ТОВ «Торговий дім Ветек», які були внесені до Єдиного реєстру податкових накладних та в яких зазначено, що цифровий підпис директора ОСОБА_1 є вірним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «Премьера-Ойл» правомірно віднесено до складу валових витрат вартість придбаного товару та послуг від ТОВ «Торговий дім Ветек» та сформовано податковий кредит на підставі виписаних податкових накладних, отриманих в ході виконання господарських операцій, підтверджених належними первинними документами, що ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України, а отже донарахування податку на прибуток та податку на додану вартість є необґрунтованим.

Колегія суддів також акцентує увагу на тому, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що за відсутності доказів проведення посадовими особами чи представниками позивача фіктивних господарських операцій з вищевказаним контрагентом та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціям з ним, висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту та валових витрат за такими операціями не може вважатися законним та обґрунтованим.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів зроблений правильний висновок про недоведеність податковим органом, на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з чим вимоги щодо їх скасування підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний