Справа № 591/3001/16-а
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3001/16-а
Провадження № 2-а/591/340/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними рішення про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №156745 від 08.06.2016 року про відмову в перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-758зп від 25.05.2016 р., в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати позивача без обмеження максимального розміру пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що з січня 2005 р. перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФ України в Сумській області і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від розміру його місячної заробітної плати на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 13.08.2012 року звільнився з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсії. Постановами КМУ від 09.12.2015 року та від 30.09.2015 року було затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури. 23 травня 2016 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до закону, який діяв на час призначення пенсії, але з урахуванням розміру заробітної плати визначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-758зп від 25.05.2016 р. Вважає, що відповідачем незаконно було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, що грубо порушує його права і законні інтереси.

Представником відповідача надані письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні з січня 2005 року і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від чинної на той час її заробітної плати на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

13.08.2012 року позивач звільнився з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією наказу (а.с.11).

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 та від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено виключно упорядкування структури та проведення індексації заробітної плати працівникам бюджетних установ, спеціалістів і службовців органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з підвищенням з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів, перегляду розміру надбавок, доплат та премій.

У зв'язку з цим, 07 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час призначення пенсії у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України № 18-758зп від 25.05.2016 р. (а.с.12).

За результатами розгляду заяви, управління своїм рішенням від 08.06.2016 року № 156745 (а.с. 13-14) відмовило позивачу в перерахунку пенсії посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначається відповідно до зоконів «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру». Отже, з 01 червня 2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% від суми щомісячного заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 90 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ змін не зазнали.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Останнє підвищення заробітної працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», а відтак з прийняттям вказаної постанови КМУ у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни від 02.03.2015 р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме -у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохороннихорганах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленогоу рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Генеральної прокуратури України, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90 % середнього заробітку.

Разом з цим, аналіз наведених норм свідчить, що питання щодо обмеження пенсії максимальним розмір вирішується після здійснення обчислення розміру пенсії. Таким чином, оскільки в даному випадку предметом спору є перерахунок пенсії у відсотковому розмірі 90%, тобто обчислення розміру пенсії у 90% розмірі відповідачем не здійснювалося, тому вимоги, що стосуються обмеження максимального розміру пенсії є передчасними, так як завданням суду є захист прав, свобод та інтересів фізичних і юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, які вже відбулися.

Крім того, з розрахунку пенсії позивача, наведеного у відповіді управління, суд вбачає, що обмеження пенсії максимальним розміром органом Пенсійного фонду не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправним, та підлягає скасуванню, разом з цим, вимогипро визнання незаконними рішення органу Пенсійного фонду в частині застосування обмеження максимальним розміром пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок без обмеження не підлягають задоволенню, з огляду на їх безпідставність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,18,69-71, 93, 94, 97, 99, 100, 102, 104, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №156745 від 08.06.2016 року про відмову в перерахунку призначеної пенсії, .

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Генеральної прокуратури України від 25 травня 2016 року №18-758зп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у сумі 1102 грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів в порядку, передбаченому ч.2 ст. 186 КАС України, з подачею копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.В.Шелєхова