Справа № 825/1140/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1140/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дарди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

21.06.2016 ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області та Атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, остаточно просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в частині проведення атестування та включення позивача до списку поліцейських, що підлягають атестуванню;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке оформлене протоколом ОП № 15.00005523.0031757 від 11.05.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме : "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с про звільнення позивача;

- поновити позивача з 06.07.2016 на службі в поліції на посаді начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу ГУНП в Чернігівській області;

- в частині поновлення позивача на посаді допустите негайне виконання постанови.

В обґрунтування вимог зазначав, що наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2015 № 3 о/с відповідно до п.п. 9,12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" позивача призначено начальником Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, присвоївши в порядку переатестування спеціальне звання ''полковник поліції''. В подальшому, на підставі положень Закону України ''Про Національну поліції'', проведено атестування, за наслідками якого Атестаційною комісією прийнято рішення, що позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. За наслідком чого, наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (через службову невідповідність). На думку позивача, його атестація проведена з порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною, внаслідок чого рішення атестаційної комісії та наказ про його звільнення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Просив адміністративний позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та пояснень наданих в ході розгляду справи.

Представник Атестаційної комісії у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що наказ ГУНП в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому є правомірним.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника ГУПН в Чернігівській області, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2015 року № 3 о/с по особовому складу, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування, з 07.11.2015, у тому числі ОСОБА_3 (С-642357), який мав спеціальне звання полковник міліції, начальником Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, присвоївши йому спеціальне звання "полковник поліції" (а.с.15,43).

Згідно доручення Національної поліції України від 05.02.2016 №273/01/12-206 "Про організацію атестування поліцейських головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим, м. Севастополь та областях з метою належної організації атестування поліцейських, на виконання статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", доручено у тому числі Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області ужити заходів щодо підготовки розпорядчих документів про організацію атестування поліцейських (а.с.66).

Наказом Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.02.2016 № 170 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Чернігівській області" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11. 2015 №1465, наказано: 1) провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 15.02.2016; 2) створити атестаційні комісії ГУНП № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7; 3) УКЗ ГУНП (ОСОБА_4.) погодити з керівництвом Національної поліції України персональний склад атестаційних комісій ГУНП та подати їх на затвердження; 4) засідання атестаційних комісій проводити за адресою: проспект Перемоги,74, м. Чернігів, з 09.00 до 18.00; 5) сектору комунікацій ГУНП (ОСОБА_5.) розмістити на офіційному веб-сайті ГУНП(а.с.67).

Наказом ГУНП в Чернігівській область від 14.04.2016 № 449 внесено зміни до наказу від 12.02.2016 № 170 та визначено адресу засідання Атестаційної комісії: вул. Богдана Хмільницького, буд. 54, м. Київ, з 09.00 до 18.00 (а.с.68).

За результатами атестації позивача складено атестаційний лист (а.с. 76-77).

Як вбачається з атестаційного листа, за висновком прямого керівника ОСОБА_3 відповідає займаній посаді; водночас, згідно з висновком Атестаційної комісії від 11.05.2016, позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 19).

Не погодившись із висновком Атестаційної комісії, позивач подав скаргу до Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону №3, яка рішенням від 02.06.2016 залишила скаргу позивача без розгляду (а.с. 79).

На підставі атестаційного листа Атестаційної комісії від 11.05.2016, протоколу Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону № 3 ОП № 15.00006003.0031757, наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с "По особовому складу", відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) полковника поліції ОСОБА_3 начальника Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, 05.07.2016 (а.с.63,43)

Позивач вважає протиправними рішення з проведення його атестування, включення до списку поліцейських, що підлягають атестуванню та рішення атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, а також наступне його звільнення.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Стосовно аргументів позивача, викладених в позовній заяві про незаконність проведення атестування Головним управлінням Національної поліції в Чернігівський області, суд зазначає таке.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно частини другої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

У відповідності до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд прийшов до висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідачами на яких покладено тягар доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Окремо слід наголосити на тому, що згідно Розділу ІІ Атестаційного листа позивача "Висновок прямого керівника" позивач займаній посаді відповідає.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача ГУНП в Чернігівській області про те, що необхідність проведення атестації була зумовлена визначенню оцінки ділових, професійних, особистих якостей позивача, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, відповідності посаді, а також перспектив службової кар'єри, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як підтверджують матеріали справи, наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2015 року №3 о/с по особовому складу, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", позивач призначений начальником Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та йому присвоєно спеціальне звання "полковник поліції", в порядку переатестування, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Тобто позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою, при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та додаткового визначення оцінки ділових, професійних, особистих якостей позивача, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, відповідності посаді, тощо.

Суд враховує, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, звертає увагу, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже посилання в наказі Національної поліції України від 07.11.2015 року № 3 о/с "По особовому складу" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Що стосується рішення ГУНП в Чернігівській області про включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, то докази щодо його прийняття відсутні, тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Аналізуючи наявність підстав для прийняття наказу щодо звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 15.04.2016 № 455 оголошено персональний склад атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (а.с. 71).

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить тестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи невідповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Суд встановив, що відповідно до змісту атестаційного листа позивач характеризується безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема як грамотний фахівець, ініціативний керівник. В атестаційному листі також зазначено, що полковник поліції ОСОБА_3 рішучий, організований, фізично підготовлений, відмінно володіє табельною вогнепальною зброєю, здатен переносити психофізичні навантаження та труднощі служби. За період служби має заохочення (а.с. 68).

Згідно частини третьої статті 11 Закону України "Про Національну поліцію" рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

В матеріалах справи міститься клопотання Громадського об'єднання "Народна Рада Ічнянщини" до Міністра внутрішніх справ України А.Б. Авакова, в якому громадські активісти та громада Ічнянщини просять сприяння щодо продовження терміну перебування на посаді позивача (а.с.32).

За результатами тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) позивач набрав 29 бали із 60 максимально можливих, та за тестом на загальні здібності та навички - 16 балів із 60 максимально можливих, всього 45 балів; про проведення інших тестувань та їх результати Атестаційною комісією не зазначається.

Суд відзначає, що відповідачі не довели, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Крім того, позивач зазначає, що під час проведення співбесіди йому не ставились питання, які б стосувались його службової діяльності та які б визначали його ділові, особисті і професійні якості, поставлені позивачу запитання дозволяли сумніватись у компетенції атестаційної комісії належно оцінити роботу ОСОБА_3 та рівень його кваліфікації.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції у Чернігівській області щодо невідповідності позивача займаній посаді, оформлене протоколом від 11.05.2016 ОП № 15.00005523.0031757, прийняте без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає вимогам, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, відтак є протиправним і підлягає скасуванню.

Пункт 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає; тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Оскільки метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, в контексті норм Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції звільнення через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваного наказу про звільнення, Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, на переконання суду, поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення; суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді, наприклад акт відповідного службового розслідування, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді, суд зазначає таке.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальну законі в (постанова Верховного Суду України від 17.07.2015 у справі № 21-8а15).

Правовідносини з приводу проходження служби в Національній поліції врегульовані Законом України "Про Національну поліцію".

Зазначеним нормативним актом не врегульовано порядок поновлення на посаді при звільненні поліцейського.

За таких обставин, у даній ситуації слід застосовувати норми Кодексу законів про працю України, тому що спеціальним законом порядок поновлення на посаді при звільненні поліцейського не визначений.

Згідно частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги незаконність проведення атестації позивача та необґрунтованість рішення атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, тому наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) полковника міліції ОСОБА_3 начальника Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, є протиправним та підлягає скасуванню, у зв'язку із чим позивача належить поновити на посаді начальника Ічнянського відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 06.07.2016, як незаконно звільненого працівника.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем ГУНП в Чернігівській області не доведено наявності законних підстав для звільнення позивача через службову невідповідність відповідно до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Беручи до уваги наведену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підлягає негайному виконанню.

Частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи видно, що при звернені з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1102,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.525693512.1 від 23.06.2016 року. За позовні вимоги про визнання протиправним наказу про звільнення та поновлення на посаді судовий збір згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" не сплачується.

Так, з поміж інших задоволених позовних вимог, відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУНП в Чернігівській області про включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

За таких обставин, враховуючи наведені норми, та беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2016 № 120 о/с в частині звільнення начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу ГУНП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію''.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 06.07.2016.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову суду, в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко