Справа № 826/20520/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 липня 2016 року № 826/20520/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "АМЗ-Постач"
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "АМЗ-Постач" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно, посилаючись на відсутність договору про визнання електронних документів, відмовив підприємству у прийнятті податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2015 року, поданої 20.08.2015 засобами електронного зв'язку, оскільки позивач, не погоджуючись із діями податкового органу щодо не укладення (не підписання) договору про визнання електронних документів, звернувся до суд із позовом.

Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2015 підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду судової справи був повідомлений належним чином, своєї позиції щодо позовних вимог суду не повідомив.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "АМЗ-Постач" 17 липня 2015 року направило до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві договір про визнання електронних документів.

Проте, за результатами розгляду зазначеного документа платником податків отримано квитанцію №2 реєстраційний номер документу: , в якій зазначено, що документ не прийнято у зв'язку з виявленням помилки: відсутність за місцезнаходженням.

04.08.2015 Приватне підприємство "АМЗ-Постач" направило засобами поштового зв'язку до Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій щодо відмови в укладенні договору про визнання електронних документів між ПП "АМЗ-Постач" та ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та зобов'язання відповідача укласти договір №170720151 від 17.07.2015р. про визнання електронних документів з ПП "АМЗ-Постач".

20.08.2015 Приватне підприємство "АМЗ-Постач" направило засобами електронного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України податкову звітність, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року разом із додатком 1 (розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість), додатком 5 (розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів), яка не були прийнята, що підтверджується квитанціями № 1 від 20.08.2015 (документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: для платника , код ДПІ: 2652, не укладено договір про визнання електронної звітності.

Приватне підприємство "АМЗ-Постач", не погоджуючись з такою позицією контролюючого органу, звернулося з відповідним позовом до суду.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.15 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України передбачені обов'язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація.

Згідно із пунктом 7.3 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 р. N 233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 р. за N 320/15011 (далі - Інструкція), після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи державної податкової служби проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідністі електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах державної податкової служби України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14.06.2012 року № 516 (далі - Методичні рекомендації № 516), прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Згідно із пунктом 4.14 Методичних рекомендацій № 516 у разі подання платником податків до органу ДПС податкової декларації (у тому числі надісланої поштою або засобами електронного зв'язку), заповненої з порушеннями пп. 48.3 - 48.4 ст. 48 Кодексу, такий орган ДПС зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення (у разі подання в електронному вигляді платнику надсилається квитанція) про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, а саме: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Статтею 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Суд встановив, що підставою для неприйняття податкової звітності позивача слугувало те, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ.

Відсутність договору між Приватним підприємством "АМЗ-Постач" та Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо визнання електронних документів підтверджується квитанцією №2 (т. 1, а.с. 29).

При цьому, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2015 року у справі № 826/16041/15 визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо відмови в укладенні договору про визнання електронних документів між Приватним підприємством "АМЗ-Постач" та ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві та зобов'язано Державну податкову інспекцію у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві повторно перевірити договір про визнання електронних документів, направлений Приватним підприємством "АМЗ-Постач" 17 липня 2014 року у встановленому порядку з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно із частиною п'ятою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суд може збирати докази з власної ініціативи.

Відтак, суд на підставі інформації, наявної в комп'ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)», встановив, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 по справі № 826/16041/15 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року - без змін.

Таким чином, саме з 15.03.2016 року (з набранням законної сили рішенням суду першої інстанції) постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 року у справі №826/16041/15 підлягала обов'язковому виконанню відповідачем.

Отже, на момент подання позивачем до відповідача засобами електронного зв'язку податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2015 року, а саме: станом на 20.08.2015 між ПП "АМЗ-Постач" та ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві не був укладений договір про визнання електронної звітності позивача.

Таким чином, податкова звітність, подана позивачем 20.08.2015 засобами електронного зв'язку не могла бути прийнята контролюючим органом, оскільки між позивачем та відповідачем був відсутній договір про визнання електронних документів.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.04.2016 № К/800/26272/15 (справа № 826/2285/15).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у прийнятті податкової звітності є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу, що позовна вимога про зобов'язання відповідача прийняти та зареєструвати податкову звітність днем їх направлення є похідною від першої позовної вимоги, яка, як зазначено судом вище, задоволенню не підлягає, а тому, як наслідок, суд також відмовляє в її задоволенні.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов