Справа № 463/1757/16-а,2-а/463/117/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Справа № 876/4053/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Матковської З.М., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові третя особа: Інспектор роти № 5 батальйону №1 УПГ у м. Львові ДПГ лейтенант поліції Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові Тимощук Руслан Анатолійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові та просив скасування постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2016 року серії ПС3 №004782 згідно з якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення була складена Інспектором за порушення п. 15.9.и. Правил дорожнього руху України які він не порушував, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена незаконно.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про адмінправопорушення винесена з дотриманням норм законодавства, а підставою для її складення стало правопорушення, яке вчинив позивач.

Не погодившись із вищенаведеною постановою, її оскаржив позивач - ОСОБА_1, який в поданій апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим та таким, що порушує норми матеріального та процесуального права України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до постанови серії ПС3 №120789 від 30.03.2016 року про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Львів на вул. Нечуя - Левицького, 3, здійснив зупинку на виїзді з прилеглої території чим порушив п. 15.9.и. правил дорожнього руху та перешкодив руху транспортних засобів чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП .

Згідно з п. 15.9.и. ПДР забороняється зупинка ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наявного в матеріалах справи диску відеозапису, колегія суддів вбачає та приходить до переконання, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Львів на вул. Нечуя - Левицького, 3, здійснив зупинку на виїзді з прилеглої території чим порушив п. 15.9.и. правил дорожнього руху та перешкодив руху транспортних засобів.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративане правопорушення належним чином встановлено факт порушення правил дорожнього руху та перешкоджання руху транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року у справі № 463/1757/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя З.М. Матковська

суддя В.С. Затолочний

повний текст ухвали виготовлений 08.07.2016