Справа № 825/1264/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1264/16

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

07 липня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1264/16

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Лобан Д.В. перевіривши матеріали адміністративного позову Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось з позовом про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось з позовом про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674 "Про судовий збір", у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484, - з 01.09.2015 за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою до суду адміністративного позову майнового характеру, справляється судовий збір в розмірі 1,5% розміру майнових вимог, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378 грн з 01.01.2016.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не надано належного документа, який свідчив би про сплату судового збору. При цьому, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674, який з 01.09.2015 діє у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо справляння судового збору".

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб’єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо його сплати.

В той же час, згідно ст. 8 Закону № 3674, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Аналогічні норми містяться і у ч. 1 ст. 88 КАС України. Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору ні Закон № 3674, ні КАС України не передбачають.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674 "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Позивач є бюджетною установою, а спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати страхувальниками єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування).

Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених ч. 2 ст. 8 Закону № 3674 та ч. 1 ст. 88 КАС України, підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Суд також враховує, що 22.05.2015 Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі – Закон № 484). Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015, що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону. Разом з цим, пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 484 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Крім того суд звертає увагу також на те, що, проект Закону № 484 внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет. Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб’єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб’єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 88, 106, 107, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Чернігівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України у відстроченні сплати судового збору.

Позовну заяву Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану ухвалу не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан