Справа № 750/3234/15-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3234/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
Іменем України

11 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ :

Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулась до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 5931, 36 грн. за період з 21.10.2014 по 31.01.2015.
Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 позовні вимоги задоволено повністю.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.
Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2014 року до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернувся ОСОБА_1 з приводу призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
23 жовтня 2014 року, на підставі поданих документів, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради відповідачу було призначено допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
30 січня 2015 року на адресу управління надійшов лист Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, який направляв для користування в роботі лист Міністерства соціальної політики Україні від 22.01.2015 № 684/о/14-15/5, в якому зазначалось про те, що питання надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, як переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплат житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житлом та не отримує виплат на зазначені цілі.
Так, з метою попередження нецільового використання бюджетних коштів, Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради було прийнято розпорядження № 05-15/230 від 30.01.2015 року, відповідно до якого відповідачу було припинено виплату допомоги з 01.02.2015 до з`ясування.
02 лютого 2015 року позивачем було зроблено запит до Військової частини НОМЕР_1 з проханням повідомити, чи забезпечуються військовослужбовці житловими приміщеннями та чи отримують виплати на зазначені цілі. До запиту також додавався список військовослужбовців та членів їх сімей, які отримують в управлінні адресну допомогу як внутрішньо переміщені особи.
06 лютого 2015 року на адресу управління надійшов лист від Військової частини, в якому повідомлялось, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 житловими приміщеннями не забезпечувались, але до листа також додавались два списки, в яких відповідно зазначаються особи, що отримують компенсацію на піднайом житла та не отримують таку компенсацію. ОСОБА_1 в даному списку значиться під номером 37, а компенсацію за піднайом житла отримував з 14.07.2014.
06 лютого 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради було прийнято розпорядження № 05-15/370 про припинення ОСОБА_1 виплати допомоги та здійснення перерахунку надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.10.2014 по 31.01.2015.
14 лютого 2015 року начальником відділу грошових виплат та компенсацій, з подальшою перевіркою начальником відділу державних соціальних інспекторів та контролю за цільовим використанням бюджетних коштів було направлено лист № 06-06/52 до відділу організаційно-інформаційної роботи та нагляду за призначенням та виплатою пенсій в якому просило терміново вирішити питання про повернення надміру виплаченої допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з додаванням переліку особових рахунків та прізвищами осіб. Так, на виконання даного листа було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів, згідно якого сума надміру виплачених бюджетних коштів, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 становить 5931,36 грн.
Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (далі - Порядок), уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Пунктом 11 Порядку передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Згідно ч. 3 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.
Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.
Як встановлено ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.
Втім, позивач не вказав Закон, в якому зазначено про можливість звернення з таким адміністративним позовом до фізичної особи, не навів обґрунтування належності даного спору до адміністративної юрисдикції. Перелічені у пунктах 1 - 4 ч. 4 ст. 50 КАС України випадки, коли особа може бути відповідачем у адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень, до предмета спору у справі, що розглядається, не відносяться.
За змістом ст. 177 Цивільного кодексу України гроші є об`єктом цивільних прав.
Отримавши кошти, ОСОБА_1 набув право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти в сумі 5931,36 грн. та стягнення з нього цієї суми як з недобросовісного набувача, спір має приватно-правовий, а не публічний характер.
За вказаного, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 22 вересня 2015 року у справах №21-2209а15 та 21-1884а15, П/811/3781/14, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Згідно ч. 2 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Як встановлено ч. 2 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом.
За суб`єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 203 КАС України - постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 157 КАС України - суд закриває провадження у справі у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування постанови суду і закриття провадження у справі.
Керуючись статтями 157, 160, 194, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 року скасувати.
Провадження у справі № 750/3234/15-a за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.
Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев
суддя В.В.Файдюк
суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.