Справа № 22-а/0690/6947/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6947/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

з участю секретаря: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, в якому просив стягнути з відповідача недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Олевського районного суду від 13 серпня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача. Стягнуто з УПСЗН Олевської райдержадміністрації на користь позивача грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2007 року по 01.06.2010 року в сумі 6417,30 грн.; доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 зазначеного Закону за період з 01.01.1999 року по 01.06.2010 року в сумі 41439,24 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на те, що статтею 63 Закону України"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог абзацу 6 пункту 1 Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 02.12.2010 року №2748-УІ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, який постійно проживає та працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю .

Частиною І ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі одної мінімальної заробітної плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягає саме ст.ст.37, 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836 і обґрунтовано визнав неправомірними дії відповідачів по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. ст.37, 39 Закону №796-ХІІ.

Разом з тим, враховуючи, що перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється за правилами адміністративного судочинства, а також те, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, суд застосовує до спірних правовідносин вимоги ст. 99 КАС України щодо строку позовної давності в редакції, що діяла на час розгляду справи, який становив 6 місяців.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Крім зазначеного, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцією виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2010 року в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 коштів, виплата яких передбачена ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та судових витрат.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення коштів, виплата яких передбачена ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.1999 року по 02.02.2010 року залишити без розгляду.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області здійснити нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доплати до заробітної плати, відповідно до вимог ст.39 вказаного Закону за період з 03.02.2010 року по 31.05.2010 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: