Справа № 816/1512/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/1512/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, 4-го Державного пожежно-рятувального загону з охорони об'єктів ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у травні 2015 року звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до 4-го Державного пожежно-рятувального загону з охорони об'єктів ДСНС України у Полтавській області, ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області про визнання дій безпідставними та зобов'язання вчинити дії.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просив суд:

- визнати протиправними дій ОСОБА_2 управління ДСНС України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку грошового утримання (заробітної плати) за період з 25 липня по 25 серпня 1986 року та не врахування в довідці про заробітну плату (грошове утримання) всіх постанов та нормативних документів, які регламентують порядок плати праці;

- зобов'язати Головне управління ДСНС України в Полтавській області провести перерахунок грошового утримання (заробітної плати) за вказаний період з 25 липня по 25 серпня 1986 року та видати оновлену довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку, включаючи всі перераховані нормативно-правові документи через підпорядкований підрозділ 4 Державний пожежно-рятувальний загін з охорони об'єктів ДСНС України в Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розрахунок його грошового забезпечення за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 не відповідає фактичним обставинам, оскільки при заповненні довідки про фактичну заробітну плату у зоні відчуження не враховані положення окремих нормативно-правових актів часів Радянського Союзу, з яких знято гриф "секретно" та які є чинними.

Відповідачі позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях наполягали на правомірності та обґрунтованості відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача. Стверджували, що положення нормативних актів, із зазначенням яких позивач обґрунтував позовні вимоги, поширюють свою дію на працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не на військовослужбовців органів внутрішніх справ, до числа яких входив позивач під час відрядження до м. Чорнобиль у 1986 році.

Суди неодноразово розглядали дану справу.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано дії ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку грошового забезпечення за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 протиправними, зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 з урахуванням постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС №655-195 від 05.06.1986, постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07.05.1986, а також наказів МВС СРСР №0130 від 11.05.1986, №0149 від 26.05.1986, №0189 від 30.06.1986, постанови Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань і ВЦРПС №153/10-43 від 07.05.1986, вказівки УПО МВС №3/7/1587 від 17.12.1986 та МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986, та видати довідку про грошове забезпечення з урахуванням перерахунку.

Однак, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області задоволено, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 у справі №816/1512/15 скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

А ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 у справі №816/1512/15 - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи попереджалася належним чином.

Протокольною ухвалою суду замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську Полтавської області Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, їх уточнення та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є інвалідом ІІ групи.

Позивач у 1986 році проходив службу на посаді командира відділення сьомої воєнізованої пожежної частини загону ВПО по охороні Кременчуцького нафтопереробного заводу.

У період з 25.07.1986 по 25.08.1986 позивач виконував службові обовязки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наказом Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів №105лс від 16.09.1986 "По особовому складу" та довідкою, виданою 25.08.1986, за змістом якої ОСОБА_1 працював в зоні Чорнобильської АЕС безвиїзно 32 доби (приступив до виконання службових обов'язків в зоні Чорнобильської АЕС 25.07.1986 та виїхав із зони Чорнобильської АЕС 25.08.1986).

За заявою ОСОБА_1 від 10.03.2015 йому видано довідку 4 Державного пожежно-рятувального загону ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області з охорони об'єктів від 11.03.2015 №Т-6/49/01-18 про заробітну плату (грошове утримання), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

15.02.2015 позивач звернувся із заявою до ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за 25.07.1986 по 25.08.1986.

ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 18.03.2015 вих. №01-Т-155/12 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку грошового утримання, нарахованого в зоні ЧАЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 та рекомендовано звернутися до ДПРЗ-4 з охорони об'єктів.

26.03.2015 позивач повторно звернувся до ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області із заявою про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986.

ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 10.04.2015 вих. №03-Т-212/05 ОСОБА_1 повідомлено, що Головне управління звернулося до ДСНС України з питання направлення до МВС України запиту про надання роз'яснень щодо порядку нарахування в органах внутрішніх справі грошового утримання за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС згідно вказівок від УПО МВС УРСР від 17.12.1986 №3/7/1587 та від 31.03.1987 №3/7/382, зокрема, щодо виплати за час перебування у резерві в стані постійної бойової готовності, та зазначено, що при отриманні відповіді заявника буде повідомлено додатково.

Вважаючи за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та видати довідку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходила з такого.

Відповідно до приписів Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії враховуються отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за висновком колегії суддів Вищого адміністративного суду України, правові наслідки для обчислення (перерахунку) пенсії за законодавством про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування має сума виплаченої, а не тільки нарахованої заробітної плати.

Колегією суддів зазначено, що суди не врахували наведеного і не перевірили, чи було фактично нараховане і виплачене ОСОБА_1 грошове утримання з урахуванням нормативних актів з грифом Таємно, прийнятих за часів Союзу РСР.

У ході нового розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків як інвалід другої групи, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /т. 1, а.с. 14, 153/.

При цьому відповідну пенсію позивачу призначено відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

А тому, положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосуванню до спірних відносин не підлягають.

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вимог чинних у відповідний період нормативно-правових актів безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

Суд зауважує, що даний спір стосується наявності підстав для проведення перерахунку грошового утримання ОСОБА_1 за період перебування останнього у І-й зоні небезпеки ЧАЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 та видачі оновленої довідки про заробіток.

При цьому суд зауважує, що питання фактичного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового утримання з урахуванням нормативних актів з грифом Таємно, прийнятих за часів Союзу РСР, не стосується предмету дослідження у даній справі, оскільки спір, що виник між сторонами, стосується саме права позивача на відповідні нарахування та наявність підстав для їх включення до довідки, що подається до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 у справі №1-13/2013 за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

А відтак, позивач має право ініціювати в суді питання про правомірність нарахування йому грошового утримання за період перебування у І-1 зоні небезпеки ЧАЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986.

Суд зазначає, що умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями ОСОБА_3 Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобовязані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, розпорядження ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 10.09.1986, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення ОСОБА_3 Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.06.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Разом з цим, відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7).

У свою чергу, підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 передбачено обмеження розміру премії у 400 карб.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).

Крім того, на підставі вказівки МВС СРСР від 21.10.1986 №1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17.12.1986 №3/7/1587 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

До того ж, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Враховуючи наведене, суд відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на те, що на військовослужбовців органів УВС не поширює дію положення пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

Окрім того, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, безпідставними на переконання суду є доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обовязки у першій зоні Чорнобильської АЕС загалом 32 доби /т. 1, а.с. 70/. У зазначений період позивач знаходився в м. Чорнобиль безвиїзно.

На дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді командира відділення сьомої воєнізованої пожежної частини загону ВПО по охороні Кременчуцького нафтопереробного заводу /т. 1, а.с. 20/.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 мав проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців, а саме - виходячи з :

- використання коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26.05.1986 №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 30.06.1986 №0189 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення особового складу органів і військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища" із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

Разом з цим, як встановлено зі змісту довідки 4-го Державного пожежно-рятувального загону з охорони об'єктів ДСНС України у Полтавській області від 11.03.2015 №Т-6/49/01-18 /т. 1, а.с. 22/, при розрахунку грошового утримання позивача враховано посадовий оклад та оклад за спеціальним званням, премію в розмірі одинарної тарифної ставки та премію за перебування в резерві, виходячи з розрахунку 1/3 робочого часу.

Будь-які інші нарахування не здійснювались.

Згідно з частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень пункту 3 названого Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

У всіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку /пункт 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи/.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС перелічених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

За таких обставин, суд констатує, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку грошового утримання останнього за період перебування у І-й зоні небезпеки ЧАЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 та видачі оновленої довідки із зазначенням:

- коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26.05.1986 №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 30.06.1986 №0189 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення особового складу органів і військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища" із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, суд, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог: визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо відмови у перерахунку заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за період з 25.07.1986 по 25.08.1986; зобов'язати відповідача провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС починаючи з 25.07.1986 по 25.08.1986; зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати позивачу довідку про грошове утримання з урахуванням проведеного перерахунку.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, 4-го Державного пожежно-рятувального загону з охорони об'єктів ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо відмови у перерахунку заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за період з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС починаючи з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням:

- використання коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26 травня 1986 року №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 30 червня 1986 року №0189 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення особового складу органів і військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища" із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3 за перебування в І-й зоні небезпеки ЧАЕС з обмеженням, передбаченим підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про грошове утримання з урахуванням проведеного перерахунку.

ОСОБА_3 може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 07 липня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко