Справа № 130/1223/16-а
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
07.07.2016 м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Саландяк О.Я.
секретаря Райчук Б.А.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, -
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що він з 12 січня 2013 року перебуває на обліку як пенсіонер на загальних підставах, однак продовжував працювати. З 18.04.2014 року йому було призначено пенсію як державному службовцю, але її виплата не здійснювалась, оскільки він продовжував працювати на державній службі та остаточно звільнився з квітня 2015 та з цього часу йому стали виплачувати пенсію. При призначенні пенсії як державному службовцю він надав довідку про складові заробітної плати за два роки, однак пізніше дізнався, що мав право подати довідки за 60 місяців та із включенням інших виплат у виді матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористану відпустку. Тому він надав відповідачу довідки за 2006-2010 роки із включенням вказаних виплат та 19.05.2016 року звернувся із відповідною заявою до відповідача, у якій також просив здійснити корегування пенсії за коефіцієнтом підвищення посадового окладу, надбавки та за ранг, однак йому було відмовлено. Пояснив, що корегування коефіцієнту підвищення при призначенні пенсії не здійснювалось та надав суду розрахунок такого коригування із врахуванням матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористану відпустку, які мають бути враховані судом та вказав, що такий розрахунок йому було здійснено працівниками пенсійного фонду (а.с.38). Пояснити вказаний розрахунок суду не зміг. Надав суду довідку від 18.05.2016 р. №01-34/1129, яку він надавав відповідачу, але не надав суду при зверненні до суду (а.с.35-37)
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Підтримала надані письмові заперечення (а.с. 26-29) відповідно до яких позивач з 12.01.2013 р. перебуває на обліку в управлінні, з 18.04.2014 р. ОСОБА_1 отримує пенсію як державний службовець відповідно до ЗУ «Про державну службу» відповідно до якого на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли пенсійного віку, за наявності загального стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу держслужби не менше 10 років. Пенсія держслужбовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які на час звернення за призначенням пенсії не є держслужбовцями у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 р. розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включається в заробіток для обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії як держслужбовцю 18.04.2014 р. для розрахунку пенсії було взято станом на 18.04.2014 р. (на день звернення) посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років відповідно до довідки №01-29-960 від 18.04.2014. Оскільки вказаною Постановою КМ не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, тому управління не вбачає законних підстав для врахування таких виплат при призначення (перерахунку) пенсії. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата держслужбовця складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій встановлений ст. 65 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Ч. 1 ст. 66 згаданого закону встановлено, що у заробіток для обчислення пенсії включається всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та ін.). Згідно Інструкції про статистику зарплати матеріальна допомога, яка носить системний характер і надається всім або більшості працівникам входить до складу фонду оплати праці. Постановою КМУ «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» керівнику надано право надавати працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення і матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати. Тобто, така допомога є одноразовою виплатою, яка надається на розсуд керівника в межах встановленого фонду оплати праці. Матеріальна допомога, що надавалась позивачу не мала системного характеру, а тому не може бути врахована при перерахунку пенсії. Згідно ст. 84 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії проводиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсі, якщо відповідну заяву подано до 15 числа включно, із першого числа наступного місяця якщо заяву подано після 15 числа. Виходячи з вимог вказаної норми право на перерахунок пенсії у позивача виникне лише з 01.06.2016 р. Пояснила, що пенсійним фондом відмовлено у перерахунку пенсії із врахуванням включенням інших виплат у виді матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористану відпустку та за 60 місяців, оскільки довідки містили складові, які не включаються при призначенні пенсії. Щодо коригування, то пояснила, що при призначенні пенсії коригування не здійснювалось, однак при задоволенні судом таке коригування можливе, залежно від рішення суду. На підставі викладеного вважає, що вимоги позивачки є незаконними, а тому просить в задоволені позову відмовити повністю.
Вислухавши пояснення сторін, матеріали адміністративної справи, пенсійну справу позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивач є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с.9) та з 13.01.2013 р. перебуває на обліку та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.пенс. справи 1), а з 18.04.2014 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», стаж його роботи державного службовця становить 14 років 3 місяці 19 дні, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 80% (а.пенс. справи 41).
Позивач 19.05.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із включенням при розрахунку отримані матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби, індексації та компенсації за невикористану відпустку та додав довідку від 18.05.2016 р. від 01-34/1129. Розрахунок просив провести за пять років 2006-2010 з врахуванням підвищення (коефіцієнта) за 2006-2010 р.р.(а.с. 20)
На звернення позивача відповідачем 26.05.2016 р. за № 27/В-7 було надано відповідь про те, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 12.01.2013 р. і одержує пенсію відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» а з 18.04.2014 р. йому проведено розрахунок пенсії як державному службовцю відповідно до ЗУ «Про державну службу в редакції закону з 01.10.2011 р. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, тому немає законних підстав враховувати зазначені виплати при призначенні пенсії. (а.с 7-8)
За змістом ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (у редакції від 27.03.2014 р., тобто, чинній на час виникнення спірних відносин 18.04.2014 р.) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
У частині першій статті 1 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 цього закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Частиною другою статті 33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.
Крім того, ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, компенсація за невикористані відпустки та індексація не входить до зазначеного переліку. Також відсутні перешкоди врахування позивачу довідок про складові заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подані ним для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»
Крім того, слід зазначити, що аналогічні правові позиції зі спірного питання були висловлені Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 р. у справі № 21-97а13 та є обовязковими для застосування.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. (ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р.).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року (місяць опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 491-IV). Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р. у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.
Тобто, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.
Таким чином, фактично, законодавець визначає декілька підстав для проведення визначення розміру споживчих цін для здійснення індексації із встановленням відповідного базового місяця, а саме: 1) коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком (загальна підстава), 2) коли має місце підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та інше.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
За для захисту прав позивача в даному судовому провадженні, суд виходить за межі позовних вимог і вважає, що з метою повного захисту прав ОСОБА_1 необхідно викласти резолютивну частину рішення зрозумілим для подальшого її виконання чином: Визнати протиправною відмову Жмеринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у врахуванні для перерахунку пенсії ОСОБА_1 інших виплат, які складаються із сум матеріальної допомоги та сум індексації доходів.
Зобов'язати Жмеринське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести з 26.11.2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги та сум індексації доходів, з яких сплачувались страхові внески, із урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії (у редакції від 27.03.2014 р., тобто, чинній на час виникнення спірних відносин 18.04.2014 р.).
Представник відповідача не надала суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності дій Жмеринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо неврахування позивачу інших виплат при призначенні пенсії. Посилання відповідача у листі №27/В-7 від 26.05.2016 р. на положення постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» судом вважається неправомірним, так як суперечить пенсійному законодавству України. За таких обставин суд вважає, що відповідач при вирішенні спірного питання не врахував ряд обставин, які в сукупності підтверджують право позивача на перерахунок розміру пенсії із врахуванням при її обчисленні інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та сум індексації доходів, з яких сплачувались страхові внески та за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.
Що стосується вимоги позивачки про зобовязати відповідача провести коригування розміру виплат за 2006, 2007 та 2008 роки відповідно до Порядку корегування розміру виплат, що включається в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003 р. №226/509, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. І цей перелік вимог є вичерпним.
При цьому Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатись до суду із вимогою щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії в майбутньому, тобто в той період часу, коли відповідачем ще не вчинені дії (не допущена бездіяльність) які могли б бути визнані судом неправомірними, не встановлено підтвердженого належними доказами факту порушення суб'єктом владних повноважень вимог законодавства, що має тенденцію удосконалення шляхом внесення змін в нормативні акти або в окремі його положення.
За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести коригування розміру виплат за 2006, 2007 та 2008 роки відповідно до Порядку корегування розміру виплат, що включається в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003 р. №226/509 задоволенню не підлягають так як є передчасними. Суд не приймає до уваги наданий судом розрахунок коригування, оскільки він виконаний із врахуванням матеріальних допомог, рішення про включення яких до розрахунку пенсії позивача та за 60 місяців лише прийнято судом.
Також судом не вбачається підстав для задоволення вимоги позивача про зобовязання відповідача у перерахунку його пенсії із врахуванням виплаченої йому компенсації за невикористану відпустку, оскільки в довідці яку позивач надавав відповідачу про складові заробітної плати на підтвердження отримання ним в 2015 році компенсації за невикористану відпустку, що входить до складу інших виплат, даного виду виплат не містилося і з цього приводу відповідач позивачу не відмовив, тобто не вбачається порушення відповідачем прав позивача в даному випадку. Надана довідка №01-34/1220 від 30.05.2016 року (а.с.10- 10зворот) видана позивачу вже після отримання відмови від 26.05.2016 року (а.с.7)
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.
Позивач звільнений від судових витрат як інвалід другої групи,а тому згідно ст. 94 КАС України їх слід компенсувати за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 33, 37 ЗУ Про державну службу, ст.ст. 1, 2 ЗУ Про оплату праці, ст. 66 ЗУ Про пенсійне забезпечення, ст. 41 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 3 ч.2, 4, 5, 7, 9, 11 ч.2, 18 ч.1 п.4, 69, 71, 99, 100, 159, 160 163, 167, 186 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Жмеринського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у врахуванні для перерахунку пенсії ОСОБА_1 інших виплат, які складаються із сум матеріальної допомоги та сум індексації доходів.
Зобов'язати Жмеринське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести з 26.11.2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги та сум індексації доходів, з яких сплачувались страхові внески, із урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії (у редакції від 27.03.2014 р., тобто, чинній на час виникнення спірних відносин 18.04.2014 р.).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн. компенсувати за рахунок держави.
На постанову суду сторонами протягом десяти днів з дня отримання повного її тексту може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Повний тест постанови виготовлено 11.07.2016 року.
Суддя