Справа № 820/2400/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 липня 2016 р. Справа № 820/2400/16

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Король Д.О.,

за участю представника позивача - Клименка А.Б.,

представника позивача - Кравченко О.О.,

представника відповідача - Похил О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, яка виражається у неповерненні надміру сплачених страхових внесків у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривен 40 копійок);

- зобов'язати відповідача-1 повернути позивачу надміру сплачені страхові внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривен 40 копійок);

- зобов'язати відповідача-1 направити до відповідача-2 подання про повернення суми надміру сплачені страхових внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривен 40 копійок);

- зобов'язати відповідача-2 перерахувати на розрахунковий рахунок позивача 4233 у банку АТ "ОТП Банк" МФО 300528 надміру сплачені страхових внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривень 40 копійок).

В обґрунтування позову зазначено, що підприємство позивача протягом 2008 - 2011 років знаходилось на спрощеній системі оподаткування відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року №727/98 зі сплатою єдиного податку за ставкою 10% та сплатило на рахунок Державного казначейства України у сумі за 2008 рік - 31423,00 грн, за 2009 рік - 108099,00 грн, за 2010 рік - 102544,00 грн, з яких у відповідності до норм діючого на момент виникнення спірних правовідносин певна частка спрямовувалась Державним казначейством України на рахунок Пенсійного фонду України. За вказаний період за позивачем рахувалась переплата у сумі 17425,39 грн. ПП "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" звернулось до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова листом з проханням проведення перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків до ПФУ у зв'язку з переплатою та вимогою їх повернути, проте відповідачем не вчинено дій направлених на повернення надміру сплачених підприємством коштів. Така бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова є протиправною та порушує права підприємства позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальниками або за їх згодою зараховуються у рахунок майбутніх платежів страхових внесків, проте у відповідності до норм Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.02.2002 року №2-4, підприємством позивача не було подано до відповідача у встановлені строки заяви про повернення вказаних сум, а отже переплати в особових рахунках платника не має.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник відповідача Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, приватне підприємство "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" зареєстроване 18.06.2008 р. і протягом 2008-2011 рр. знаходилось на спрощеній системі оподаткування відповідно до норм Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 р. № 727/98 зі сплатою єдиного податку за ставкою 10%.

Згідно з абз. 4-9 п. З вказаного Указу № 727/98 суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи сплачують єдиний податок щомісяця на окремий рахунок відділень Держказначейства, а ці відділення наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до Державного бюджету України - 20 %; до місцевого бюджету - 23 %; до Пенсійного фонду України - 42 %; на обов'язкове соціальне страхування - 15 % (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 %) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також зумовлених народженням та похованням. За п. 6 Указу № 727/98 суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), зокрема збору на обов'язкове соціальне страхування.

Відповідно до Порядку зарахування, розмежування і обліку єдиного податку суб'єктів малого підприємництва, затвердженого наказом Головного управління Держказначейства від 29 грудня 1998 року № 107, суми єдиного податку, сплаченого платником цього платежу, зараховуються на окремий рахунок, відкритий на ім'я органу Держказначейства, за балансовим рахунком «Кошти Державного бюджету цільового характеру», обробляються і реєструються.

Згідно з п. 5 вказаного Порядку суми єдиного податку суб'єктів малого підприємництва між державним бюджетом, місцевим бюджетом, Пенсійним фондом України, Фондом соціального страхування у співвідношенні, встановленому Указом № 727/98, розмежовуються, записуються у відповідних відомостях і згідно з платіжними дорученням перераховуються, зокрема, до Пенсійного фонду України - на рахунки Пенсійного фонду України.

У постанові Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507 «Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727» (чинної у 2008-2010 рр.) щодо відсоткового розподілу сум єдиного податку зазначено, що суб'єкт малого підприємництва сплачує, зокрема, 57 % нарахованого єдиного податку на рахунки органів Пенсійного фонду України як частину суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (пункт 6).

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що за 2008 рік Позивачем було нараховано та сплачено єдиного податку у сумі 31423,00 грн., за 2009 рік - у сумі 108099,00 грн. за 2010 рік - у сумі 102544,00 грн. Вказані суми єдиного податку були зараховані на відповідні рахунки Державного казначейства, що підтверджується копіями платіжних доручень наявних в матеріалах справи.

У відповідності до норм Указу № 727/98, які були чинними у 2008-2010 рр., частина єдиного податку у розмірі 42% такого податку направлялась до Пенсійного фонду України у рахунок сплату страхових внесків на пенсійне страхування.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

За ч. ч. 1, 2 ст. 5 вказаного Закону він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які йому підлягають; платники страхових внесків, їх права та обов'язки і порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

У п. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають зокрема особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальниками зазначених осіб є роботодавці, які відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону є платниками страхових внесків і зобов'язані на підставі п. 6 ч. 2 ст. 17 цього ж Закону нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За змістом ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що діяла протягом 2008-2010 років) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство; іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Зокрема, згідно з п. 1 ст. 1, абз. 2 п. 1 ст. 4 вказаного Закону для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності ставка збору встановлена в розмірі 33,2 % від об'єкта оподаткування, визначеного для цієї категорії платників.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що ПП "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" протягом 2008-2010 років використовувало працю найманих працівників, та виконувало обов'язки з нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що ПП "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" за 2008 рік нараховано внесків на пенсійне страхування на заробітну плату найманих працівників за ставкою 33,2% - 16443,05 грн., за ставкою 2% - 990,56 грн., за 2009 рік за ставкою 33,2% - 31634,87 грн., за ставкою 2% - 1905,82 грн., за 2010 рік, за ставкою 33,2% - 38283,73 грн., за ставкою 4% - 308,59 грн., за ставкою 2% - 2460,57 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ПП "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" листом від 03.04.2015 р. № 03/04-2015 звернулося до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з проханням проведення перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків до ПФУ у зв'язку із переплатою по страховим внескам у сумі 17425,39 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять грн. 39 коп.) та вимогою повернути дану переплату на рахунок підприємства (т.1 а.с. 29).

Листом від 22.04.2015 року № 5678-03/26 Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова відмовлено у поверненні частини єдиного податку у зв'язку з ненаданням доказів надмірної або помилкової сплати саме єдиного податку (т.1 а.с. 30-31).

Позивач листом від 29.07.2015 р. № 29/07-2015 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з проханням проведення перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків до ПФУ у зв'язку із здачею документів по особовому складу до архіву (т.1 а.с. 32).

Матеріали справи містять акт Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 19.08.2015 року №161 «Про результати позапланової перевірки Приватного підприємства «ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ» щодо правомірності нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 18.06.2008 р. по 01.01.2011 нарахування інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України та достовірності відомостей поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 18.06.2008 до 01.08.2015» з додатками (т.1 а.с. 33-45).

Відповідно до висновків пункту 2.3 акту встановлено, що при нарахуванні страхових внесків підприємством за 2008-2010 р. сума нарахованих внесків за ставками 33,2% та 4% склала у 2008 році - 16443,05 грн., у 2009 році - 31634,87 грн., у 2010 році - 38592,32 грн. Відхилень за даними перевірки визначено не було. Порушень порядку сплати Позивачем страхових внесків за вказаний період за результатами проведеної перевірки також не встановлено.

На вимогу підприємства позивача Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова проведено звірення розрахунків по сплаті єдиних внесків на загальнообов'язкове страхування та складено акт №1 від 04.02.2016 року за період з 24.06.2008 року по 31.01.2011 року, відповідно до якого переплата зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить за даними платника 17425,40 грн та за даними ПФУ - 0 грн (т. 1 а.с.57).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 13 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 вказаного Закону облік надходжень і витрат коштів Пенсійного фонду здійснюють виконавчі органи Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 11.17 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1 (в редакції, що діяла до 22.10.2010 року), суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків та інших платежів (у тому числі частина єдиного та фіксованого податків, що надходить за найманих працівників суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали відповідний особливий спосіб оподаткування) повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків.

Надалі цей пункт був виключений на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 22 жовтня 2010 року N 25-1.

Згідно з п. п. 7.1, 7.2 п. 7 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19 січня 2002 року N 2-4 (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок ведення обліку), порядок повернення платнику сум переплати (страхових внесків) визначається чинним законодавством, зокрема, зайво або помилково внесені суми платежів до Пенсійного фонду України повертаються платнику цих платежів на підставі заяви платника.

Правила зазначеного Порядку діяли до 01 січня 2011 року і після цієї дати втратили чинність. Натомість з того самого дня набрав чинності Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року N 21-1, чинного на час виникнення спірних відносин, правила якого визначали, зокрема, процедуру повернення коштів помилкової або надмірної сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу Пенсійного фонду України, відкритий в органах Держказначейства для їх зарахування, відповідно до встановленого розміру єдиного внеску (пункт 4 Порядку зарахування єдиного внеску). Механізм повернення надміру сплачених страхових внесків був аналогічним тому, який діяв до 1 січня 2011 року.

Якщо суб'єкт підприємницької діяльності-юридична особа, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, в межах єдиного податку, або одночасно відповідно до Указу N 727/98 та законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", або за інших подібних обставин сплатить зайву (переплатить) частину сум єдиного податку, що перераховується органами Держказначейства на рахунки органів Пенсійного Фонду України і зараховується в рахунок сплати страхових платежів, повернення надміру або помилково сплачених страхових внесків здійснюється на підставі положень ч. 13 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та нормативно-правових актів, які регулювали порядок (механізм) повернення цих сум на час виникнення переплати.

Пунктом 7 постанови правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів" від 19 січня 2002 року N 2-4 встановлено, що облік сум переплати за платежами, які на певну дату надійшли понад зобов'язання, визначені як безпосередньо у звітності платника, так і за іншими документами, здійснюється органом Пенсійного фонду України в особових рахунках платників у графі "Переплата".

Повернення платнику зайво або помилково внесених сум платежів до Пенсійного фонду України або зарахування переплат у рахунок сплати інших платежів в особових рахунках платників проводиться органом Пенсійного фонду України на підставі заяви платника.

Надміру сплачені суми платежів, що обліковуються в особових рахунках платників більше 1095 днів без руху (відсутні нарахування або зменшення та сплата), за умови відсутності заяви платника про повернення зараховуються до бюджету відповідного органу Пенсійного фонду України. Зарахування здійснюється на підставі висновку, складеного органом Пенсійного фонду України.

З врахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що оскільки вказані ПП "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" суми платежів обліковувались в особових рахунках такого платника більше 1095 днів та підприємством не було подано заяви про їх повернення протягом вказаного строку, а тільки 03.04.2015 року, доводи представника Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо зарахування таких коштів до бюджету відповідного органу Пенсійного фонду України є обґрунтованими.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знаходить у діях Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, порушень тих норм закону, на які посилається позивач.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова повернути позивачу надміру сплачені страхові внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривен 40 копійок); зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова направити до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення суми надміру сплачені страхових внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривен 40 копійок) та зобов'язання Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області перерахувати на розрахунковий рахунок позивача 4233 у банку АТ "ОТП Банк" МФО 300528 надміру сплачені страхових внески у сумі 17425,40 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять гривень 40 копійок) є похідними від першої позовної вимоги, а отже задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, враховуючи відсутність порушення відповідачами норм діючого податкового законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "ГЛОБАЛ ЕККАУНТЕНТ" до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.