Справа № 607/4743/16-а
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2016 Справа №607/4743/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Музики О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області

про: скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ГУНП в Тернопільській області проскасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 595590 від 22 квітня 2016 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 22 квітня 2016 року інспектором Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області Гнатюк О.С. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 595590, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови 22 квітня 2016 року о 10 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі М-19 Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече на 348 км перевозив вантаж, який перевищував навантаження на задню здвоєну вісь на 2,8 т при допустимому 16 т, а перевозив 18,8 т, чим порушив вимоги п.22.5. Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки даного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 595590 від 22 квітня 2016 року, оскільки його довіритель не вчиняв адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП та підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності у інспектора поліції не було, оскільки на ділянці дороги де був зупинений ОСОБА_1 знаку, який би позначав пункт габаритно-вагового контролю не було, окрім цього не представлено повірки на вимірювальне і зважувальне обладнання, окрім цього при винесенні постанови інспектором не були роз'яснені права ОСОБА_1

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області Сліворський О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №595590, громадянин ОСОБА_1 22 квітня 2016 року о 10 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1, на автодорозі М-19 Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече на 348 км перевозив вантаж, який перевищував навантаження на задню здвоєну вісь на 2,8 т при допустимому 16 т перевозив 18,8 т, чим порушив вимоги п.22.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Згідно постанови серії ПС1 №595590 від 22 квітня 2016 року, винесеної інспектором Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області Гнатюк О.С., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем не надано достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором патрульної поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього.

Відповідно до п.12 Постанови КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, окрім цього у п.13 передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З огляду на вищевикладене суд не може переконатися у тому, чи здійснювався габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_1на повіреному вимірювальному і зважувальному обладнанні, оскільки представником відповідача не надано документу, який би підтверджував повірку такого обладнання, зокрема до матеріалів справи не долучено Свідоцтво про метрологічну атестацію, виданого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Крім того у постанові в справі про адміністративне правопорушення не доведено, що прилад сертифікований та не вказано, які є допустимі похибки вимірювань технічного засобу та яка повна назва приладу, яким вимірювалась маса автомобіля, якщо ж фіксація маси транспортного засобу дійсно відбувалась за допомогою сертифікованого засобу, то їх назва, номер, дата останньої метрологічної повірки та відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань у постанові не зазначені. Відповідно до ч.2 ст.7 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Крім того у вищевказаній Постанові КМУ зазначено, що місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Із матеріалів долучених до справи не можливо встановити місце розташування пересувного пункту габаритно-вагового контролю, зокрема не надано жодного доказу на підтвердження того, що на ділянці дороги де був зупинений інспектором поліції ОСОБА_1, знаходиться позначення пункту габаритно-вагового контролю.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, коли відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а тому слід скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 595590 від 22 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 132-1, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №595590 від 22 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий С.В. Кунцьо