Справа № 493/297/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р. Справа № 493/297/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тітова Т.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Балтського районного суду Одеської області від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановиЛА:

Позивач звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 30 травня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 30 травня 2016 року по справі № 493/297/16-а та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно з'ясовано фактичні обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач з 26.07.2005 р. являється інвалідом ІІІ групи безстроково.

17.09.2014 року на адресу Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області надійшла електронна пенсійна справа позивача. За даними електронної справи позивачу виплачується пенсія за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі) згідно п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України«Про пенсійне забезпечення». Загальний стаж роботи 35 років 2 місяці 22 дні, з них стаж на підземних роботах 22 роки 6 місяців 18 днів. Розрахунок пенсії проводиться відповідно до ст. 27 Закону, з урахуванням вимог абз. 2 та абз. 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 42 Закону, ст. 8 Закону України«Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року.

З 01.09.2015 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України Позивачу було проведено перерахунок пенсії, яка склала 3322 грн.

28.10.2015 року позивач звернувся до управління з заявою про надання йому розрахунку його пенсії згідно Закону України«Про підвищення престижності шахтарської праці» і Закону України «Про державне пенсійне страхування».

02.11.2015 року Управлінням пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області було надано відповідь позивачу, яку 06.11.2015 року позивач отримав особисто.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 4.9 Розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління ПФУ позивачу видана виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) від 06.11.2015 року, де зазначені всі складові пенсійної виплати позивача, а також розміри призначеної пенсії з 01.12.2013 року та 01.09.2015 року.

07.12.2015 року на адресу управління надійшла заява позивача про проведення розрахунку розміру щомісячної пенсії для вибору більшого її розміру для виплат з 01.09.2015 року згідно ст. ст. 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розшифровкою всіх застосованих в розрахунку величин. Також позивач просив вказати окремо розмір середньої заробітної плати в економіці України за 2012, 2013, 2014, 2015 роки.

10.12.2015 року управлінням було надано відповідь позивачу, в якій було зазначено всі застосовані величини при розрахунку пенсії, а також розмір середньої заробітної плати в економіці України по роках.

12.01.2016 року позивач знову звернувся до управління з заявою про виконання всіх його вимог

13.01.2016 року Управління було надано відповідь, що враховуючи багаторазові звернення позивача не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання.

29.01.2016 року, 09.02.2016 року та 12.02.2016 року позивач знову звертався із заявою до УПФ України в Балтському районі.

Управлінням було підготовлено позивачу відповідні відповіді, а саме щодо проведення перерахунку доплати за відпрацьований понаднормативний стаж згідно абз. 2 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року 1074 грн., з 01.05.2016 року 1130 грн. та з 01.12.2016 року 1208 грн. Перерахунки, пов`язані зі зміною прожиткового мінімуму, здійснюються органами пенсійного фонду в автоматичному режимі. А також враховуючи відсутність первинних документів, які надавались для призначення (перерахунку) пенсії до УПФУ м. Торез Донецької області, перевірити правильність визначення розміру пенсії до взяття на облік пенсійної справи в УПФУ в Балтському районі Одеської області не має можливості.

Не погоджуючись з означеними відповідями Управління пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив суд визнати протиправними дій відповідача та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії згідно ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 30 травня 2016 року в задоволені позову відмовлено. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що поставляється ухвала.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 26 лютого 2016 року.

У суді першої інстанції позивач зазначив, що про порушення своїх прав він дізнався випадково через ЗМІ 01.09.2015 року, до того часу він не знав про порушення своїх прав. Крім того, вважає, що законодавство про пенсійне забезпечення не обмежує виплату нарахованої пенсії будь-яким строком.

За таких обставин, враховуючи положення ст. ст.99, 100 КАС України, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо не нарахування йому пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.03.2009 року та зобов'язання відповідача проіндексувати суму заборгованості в розмірі 175530,51 грн. відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.03.2009 року по теперішній час за період з 01.03.2009 р. по 26.08.2015 року слід залишити без розгляду.

Посилання позивача на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним, так як вказана норма не обмежує виплату за минулий час вже нарахованої пенсії, яка не отримана з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а в даному випадку, за твердженням позивача пенсія йому з включенням вказаних вище складових, які ним самостійно розраховані взагалі не була нарахована.

Що стосується позовних вимог в межахшестимісячного строку звернення до адміністративного суду встановленого ст. 100 КАС України, суд зазначає наступне.

З 01.01.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 р., яким визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Ч. 3 ст. 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

П. 2 ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Стаж роботи позивача за документами пенсійної справи складає 35 років 2 міс. 22 днів, у тому числі стаж на підземних роботах за Списком № 1 - 22 роки 6 міс. 18 днів. Коефіцієнт стажу 0,77175. Заробітна плата за період з 01.01.1985 р. по 31.12.1989 р. і з 01.08.2005 р. по 30.08.2008 р., яка була обчислена по нормах Закону України «Про пенсійне забезпечення», складала 2695,26 грн., коефіцієнт заробітку 2,24997 (1197,91 грн. х 2,24997=2695,26 грн.).

Розмір пенсії позивачу обчислено згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої розмір пенсії визначається за формулою: П (розмір пенсії у гривнях) = Зп (заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно дост. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія у гривнях) х Кс (коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно дост. 25 цього Закону).

Розмір пенсії позивача з 01.09.2015 р. складає 3322 грн., з яких: - основний розмір пенсії згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 2695,26х0,77175=2080,07 грн.; - доплата за понаднормативний стаж, з урахуванням стажу на підземних роботах, за 32 роки відповідно до п. 2 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 1074х32%=343,68 грн.; - підвищення відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 130,69 грн., з них з 01.03.2011 року 68,55 грн., з 01.03.2012 року 62,14 грн.; - 80% середньомісячного заробітку складає 2695,26х80%=2156,21 грн., що менше ніж три прожиткових мінімуму, тому до пенсії встановлено доплату шахтарям до мінімального розміру відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» - 667,56 грн. (1074х3 2080,07-343,68-130,68); - доплата по постанові КМУ № 327 від 23.04.2012 року 100 грн.

Згідно ч. 1ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Позивач звернувся із заявою до начальника Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про проведення індексації суми заборгованості в розмірі 175530,51 грн. з 01.03.2009 року в розмірі 20 % відповідно дост. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У частині другій статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

14.05.2013 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсій» (набрав чинності з 01.07.2013 року), яким внесено зміни у ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до даного Закону щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

В Прикінцевих положеннях Закону України «Про Державний Бюджет України на 2014, на 2015 та на 2016 роки", встановлюються, що норми і положення Закону України „Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Отже, з 2 серпня 2014 року підлягає застосуванню до спірних правовідносин п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078, оскільки він є чинним та не скасований у встановленому законом порядку, а вимоги прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2014, 2015 та на 2016 роки" не визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 4 Порядку перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою КМУ від 30.10.2013 року № 795, перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проводиться шляхом збільшення заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, зазначеної у п. 3 цього Порядку, на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік. Зазначений коефіцієнт визначається щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України Кабінетом Міністрів України.

Оскільки Кабінет Міністрів України не визначив коефіцієнт зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, тому у відповідача відсутні правові підстави для здійснення Позивачу перерахунку та виплати підвищення до пенсії згідно ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням 20% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області виконує свої функції та обов`язки в межах повноважень, визначених Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районних у містах, а також у містах та районах, затверджених постановою правління Пенсійного фонду України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, керуючись діючим в Україні законодавством.

Крім того, Законом України ,,Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" з 01 квітня 2014 року дію ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 зупинено до стабілізації економічної ситуації в країні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до вимог наведених нормативно-правових актів, а тому відсутні підстави щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання останнього здійснити Позивачу перерахунок та виплати підвищення до пенсії згідно ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням 20% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Однак, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, що стосується вимог позивача щодо виплати йому з 01.09.2015 року щомісячну пенсію в розмірі 6010,60 грн. та провести виплату недоотриманої пенсії в розмірі 175530,51 грн., а також проіндексувати суму заборгованості у визначеній позивачем грошовій сумі, суд виходить з того, що перерахунок пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України в порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з урахуванням вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо індексації пенсійних виплат, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та врахування пенсії, покладену законодавством на зазначені органи, і не може зобов`язати управління нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може тільки зобов'язати здійснити дії щодо перерахунку пенсії з урахуванням вимог законодавства. З огляду на викладене, дані позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 30 травня 2016 року по справі № 493/297/16-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук