Справа № 492/1144/15-а
Суддя: Крутова О. М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/1144/15-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Крутової О. М., при секретарі судового засідання Іванової Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 адміністративну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКТАН» до Арцизької міської ради Одеської області, третьої особи ДЕРЖАВНОЇ РЕГУЛЯТОРНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ про визнання частково не чинним рішення, про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКТАН» (далі позивач, ТОВ «ОКТАН») звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати частково не чинним та скасувати рішення Арцизької міської ради Одеської області від 22.06.2015 р. за №2044-VI, в частині затвердження пункту 2.5 «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності», додаток №5; зобовязати Арцизьку міську раду Арцизького району Одеської області прийняти рішення про встановлення ставок орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на 2016 рік, у порядку передбаченому для прийняття регуляторних актів Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Позовні вимоги мотивував тим, що дане рішення є регуляторним актом, але воно прийнято з порушенням процедури прийняття таких актів, зокрема в порушення статей 4, 5 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» яким визначено процедуру прийняття регуляторних актів, зокрема планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю.

Позивач є орендарем земельної ділянки, розміщеної на території міста Арциз Одеської області. Згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного між Арцизькою міською радою та ТОВ «ОКТАН» від 13.09.2005 р. Предметом договору оренди є передача в оренду земельної ділянки загальною площею 0,2515 га для комерційного та іншого призначення, розмішеної за адресою: вулиця Леніна, №12Б у місті Арцизі Одеська область.

Встановлюючи надвеликі розміри орендної плати в залежності від нормативної оцінки земельної ділянки, відповідач, без відкритого обговорення з субєктами господарювання, встановив соціально не справедливі ставки орендної плати; не врахував, що збільшення розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та щорічна її індексація, фактично впливає щорічно на збільшення розміру орендної плати за землю.

Залежність розміру орендної плати в процентному відношенні, встановлених рішенням Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області, призводить до неможливості її сплати в таких розмірах, в свою чергу приводить до вимушеного скорочення штату та звернення господарської діяльності (а. с. 2-5).

Позивач є платником встановленого даним рішенням міської ради податку (збору), вважає необхідним захистити свої права у суді, як субєкт господарської діяльності, так як на його думку, ставку щодо розміру орендної плати суттєво погіршують інвестиційний клімат району, у звязку з надвеликими податками.

Відповідач позов не визнав, вважає рішення Арцизької міської ради Одеської області від 22.06.2015 р. за №2044-VI, в частині затвердження пункту 2.5 «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності», додаток №5 законним.

Треття особа направила до суду пояснення по справі, в якому визначила, що рішення Арцизької міської ради Одеської області від 22.06.2015 р. за №2044-VI є регуляторним актом. Проект даного рішення до Державної регуляторної служби України, для підготовки пропозицій щодо його удосконалення не надходив (а. с. 60-62).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКТАН» (далі - ТОВ «ОКТАН») є юридичною особою, за місцезнаходженням АДРЕСА_1 у місті Кілія, Кілійського району Одеської області, поштовий індекс 68300, Україна, .

Взято на облік в органах державної податкової служби 17.10.1996 р.

Основним видом діяльності за КВЕДом є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71) (а. с. 11-15).

Відповідно до договору оренди землі від 13.09.2005 р. за №03, Арцизька міська рада надала ТОВ «ОКТАН» у довготермінову оренду строком на 49 (сорок девять) років земельну ділянку загальною площею 0,2515 га для комерційного використання, а саме: для будівництва і обслуговування автозаправної станції з магазином, яка знаходиться у місті Арцизі Одеської області по вулиці Леніна (а. с. 16, 17).

Тобто, позивач є субєктом господарської діяльності, ухвалене рішення Арцизької міської ради Одеської області від 22.06.2015 р. за №2044-VI, в частині затвердження пункту 2.5 «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності» у додатку №5, стосуються саме сплати податків і зборів із основного виду підприємницької діяльності автозаправної станції (АЗС) у розмірі 12 (дванадцяти) відсотків (а. с. 10).

Враховуючи, що податки є обовязковими видами платежів до державного чи місцевого бюджету, і за їх несплату чи ухиляння від їх сплати за законом передбачена відповідальність, то слід погодитись з позивачем в тому, що дане рішення створило для нього податкові зобовязання, обовязкові до виконання, і відповідно, даним рішенням порушуються права позивача як субєкта платника даного податку (збору).

Суд вважає, що позивач є належним позивачем, і має право оспорювати дане рішення органу місцевого самоврядування (як нормативний і регуляторний акт) , оскільки рішення прийняте міською радою створює для позивача певні обовязки і стосується його прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

22.06.2015 р. Арцизька міська рада Арцизького району Одеської області прийняла рішення №2044-VI «Про затвердження ставок місцевих податків та зборів на 2016 рік», яким затверджені ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності у додатку №5. В рішенні зазначено, що воно набирає чинності з 01.01.2016 р. Рішення направлене в Арцизьку ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області для виконання при адмініструванні місцевих податків та зборів (а. с. 8-10).

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) встановлено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 даного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 1 статті 69 цього Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування, відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (далі БК України) з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України (далі ПК України).

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04. 2009 р. №-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до п. 8.3 ст. 8 ПК України до місцевих податків належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Податковим кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад обєднаних територіальних громад, у межах їх повноважень і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 10 ПК України передбачено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього кодексу, зокрема, щодо встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно із ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обовязково визначаються обєкт оподаткування, платник податків, розмір ставки, податковий період та інші обовязкові елементи, визначенні статтею 7 цього кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього кодексу для відповідного місцевого податку.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у 10 (десятиденний) строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Таким чином, орган місцевого самоврядування, встановлюючи відповідні місцеві податки та збори для платників податків, здійснює функції державної регуляторної політки у сфері їх господарської діяльності, що кореспондується з положеннями ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», якою визначено, що орган місцевого самоврядування віднесено до регуляторних органів, уповноважених на прийняття регуляторних актів.

Положеннями цієї ж статті визначено, що регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та субєктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та субєктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно правовим актом.

Судом встановлено, що рішення №2044-VI «Про затвердження ставок місцевих податків та зборів на 2016 рік» офіційно оприлюднено у місцевій газеті «Дело» від 11.07.2015 р., тобто в строк до 15.07.2015 р. (а. с. 96-98).

Згідно із статтею 5 Закону України «Про засади державно регуляторної політики у сфері господарської діяльності» забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає: встановлення єдиного підходу до підготовки аналізу регуляторного впливу та до здійснення відстежень результативності регуляторних актів; підготовку аналізу регуляторного впливу; планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; відстеження результативності регуляторних актів; перегляд регуляторних актів; систематизацію регуляторних актів; недопущення прийняття регуляторних актів, які є непослідовними або не узгоджуються чи дублюють діючі регуляторні акти; викладення положень регуляторного акта у спосіб, який є доступним та однозначним для розуміння особами, які повинні впроваджувати або виконувати вимоги цього регуляторного акта; оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідач не заперечує, що при прийнятті даного рішення ним не було витримано процедуру, що передує прийняттю даного рішення, передбачену Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема складення і затвердження плану діяльності з підготовки проекту регуляторного акту, оприлюднення його проекту та забезпечення відкритого обговорення за участю громадськості.

Тобто, дійсно дане рішення прийнято органом місцевого самоврядування хоча і в межах своєї компетенції та з дотриманням вимог закону щодо колегіального (сесійного) прийняття, але без дотримання вимог статті 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому позов в цій частині обгрунтований і підлягає задоволенню, а дане рішення має бути визнане нечинним.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) суд може задовольнити позов повністю або частково, і прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Даним рішенням встановлено декілька податків і зборів. Позивач є субєктом сплати податків (зборів) стосовно ставки орендної плати на 2016 рік за земельну ділянку комунальної власності, надану в оренду під автозаправну станцію (АЗС). Прийняте рішення ради стосується інтересів, прав і обовязків позивача, лише в частині основного виду діяльності за КВЕД, це оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, тому суд вважає що саме в цій частині позивач фактично має право оскаржувати рішення органу місцевого самоврядування.

Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позов подано саме вказаною особою, права якої порушені окремими положеннями оскаржуваного рішення Арцизької міської ради Одеської області «Про затвердження ставок місцевих податків та зборів на 2016 рік» від 22.06.2015 р. за №2044-VI, в частині положень, викладених в додатку №5 щодо визначення ставки орендної плати на 2016 рік за земельні ділянки комунальної власності, надані в оренду на території міста Арциз, із зазначенням виду діяльності для автозаправних станцій (АЗС), то суд не вбачає підстав для визнання не чинним всього додатку №5 рішення №2044-VI «Про затвердження ставок місцевих податків та зборів на 2016 рік», так як це виходило б за межі позовних вимог, враховуючи субєкт оскарження.

Виходячи з того, що підставами для визнання рішення не чинним (в частині його положень) є лише недотримання процедури його прийняття, а також враховуючи, що дане рішення є нормативним (регуляторним ) актом, і не є актом прямої дії щодо конкретного субєкту, права якого були б прямо порушені цим рішенням, то суд вважає доцільним і достатнім визнати оскаржуване рішення в даній частині не чинним.

Керуючись ч. 3 ст. 160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Рішення Арцизької міської ради Одеської області «Про затвердження ставок місцевих податків та зборів на 2016 рік» від 22.06.2015 р. за №2044-VI, в частині положень, викладених в додатку №5 щодо визначення ставки орендної плати на 2016 рік за земельні ділянки комунальної власності, надані в оренду на території міста Арциз, із зазначенням видів діяльності: АЗС, банки, звязок, паливні склади, РЕМ та інші, зі ставкою 12 (дванадцять) відсотків - визнати не чинною.

В іншій частині у позові - відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКТАН» () понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 73,08 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Зобовязати Арцизьку міську раду Одеської області, відповідно до частини 11 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання постановою суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому рішення було офіційно оприлюднено.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом 10 (десяти) днів з дня отримання повного тексту копії постанови.

Суддя О. М. Крутова