Справа № 804/15527/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області;Синельниківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) про визнання недійсним наказу, поновлення на посаді, -
ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) в якому, з урахуванням уточнень просить:
- визнати частково недійсним Наказ №376 від 28.08.2015 року Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області про накладення дисциплінарного стягнення і скасувати його в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_3;
- визнати недійсним Наказ № 100о/с від 28.08.2015 року про звільнення позивача;
- визнати незаконним звільнення позивача і поновити його на роботі на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської виправної колонії (№ 94);
- визнати весь час з моменту звільнення позивача до прийняття рішення судом вимушеним прогулом і стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- зобов'язати відповідача сплатити на користь позивача моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень;
- стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3750грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає його звільнення у запас Збройних Сил України з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської виправної колонії (№ 94) за порушення дисципліни відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, незаконним, таким, що порушує його права та законні інтереси. Також щодо факту самовільного залишення несення служби, який став основною підставою для проведення службового розслідування та в подальшому його звільнення, зазначив, що 26.07.2015р. він заступив на добове чергування у складі оперативної групи та близько о 16год. 45хв. його керівник ОСОБА_7 повідомив його та напарника ОСОБА_8, що очікується перекид через огорожу заборонених предметів та запропонував разом обстежити паркан колонії по периметру, у звязку з чим, не залишав самовільно місце несення служби, а вийшов за межі охоронюваної території для здійснення функцій у складі оперативної групи. Крім того, відносно нього можна було проводити службове розслідування тільки відповідно до вимог КЗпП України.
Відповідач-1 та відповідач-2 подали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що 27.07.2015 року позивач заступив на добове чергування Синельниківської виправної колонії №94 та о 16 год. 45 хв. не повідомивши чергового помічника начальника установи залишив територію колонії, чим порушив Наказ 205 від 22.10.2004р., в якому прописано, «особи які (несуть) входять до складу оперативної групи залишають визначене місце несення служби тільки з дозволу ЧПНУ», такого дозволу черговий по установі повивачеві не надавав про що свідчить пояснювальна чергового. В наслідок чого було проведено службове розслідування комісією Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області. За результатами розгляду якого, за грубе порушення службової дисципліни, Кодексу етики, та службової поведінки персоналу ДКВС України та Присяги працівника ДКВС України, яке виразилось у безпідставному, самовільному залишення місця служби у складі чергової зміни, під час забезпечення охорони та нагляду на добу Синельниківської ВК №94, ОСОБА_3 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України правомірно, у задоволенні позову необхідно відмовити.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та уточненнях.
Представник відповідача-1 та представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та просили відмовити в їх задоволенні посилаючись на подані до суду заперечення.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_3, паспорт серія AM №742622, виданий Синельниківським MB ГУМВС України в Дніпропетровській області, з 01 вересня 2006 року по 31 серпня 2015 року, проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Синельниківській виправній колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної Служби України в Дніпропетровській області, що підтверджується Трудовою книжкою ОСОБА_3 №837174, копія якої наявна в матеріалах справи.
Згідно наказу начальника установи Синельниківської виправної колонії (№94) (далі СВК 94) від 26.07.2015 № 207 «про забезпечення охорони та нагляду на добу» позивача затверджено в складі чергової зміни оперативної групи з нагляду з 8.00 години 26.07.2015 до 8.00 години 27.07.2015.
За Відомістю, що складена на виконання наказу установи № 207 про забезпечення нагляду на добу у СВК -94, позивач 26.07.2015 прийняв чергування у складі оперативної групи на об'єкті - середній сектор. Про це свідчить особистий підпис позивача у Відомості про забезпечення нагляду на добу, копія якого наявна в матеріалах справи.
Чергування в такій групі відбувається за правилами Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затверджена наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205 від 22.10.2004.
Відповідно до п. 86 цієї Інструкції, особи, які входять до складу оперативної групи зобов'язані залишати визначене місце несення служби (об'єкту нагляду) тільки з дозволу ЧПНУ. Станом на 26.07.2015 ЧПНУ - ОСОБА_9 ( п. 1 Відомості).
ЧПНУ, ОСОБА_9, доповів рапортами від 26.07.2015 виконуючому обов'язки начальника СВК-94 ОСОБА_10, копії яких наявні в матеріалах справи, про самовільне залишення служби 26.07.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 постів чергування у складі оперативної групи під час добового чергування та категоричну відмову останніх від виконання функціональних обовязків в складі оперативної групи, та відсутність на місці служби з 16:46 26.07.2015 відповідального від керівництва - ОСОБА_7
Згідно рапорту від 28.07.2015 на в.о. начальника СВК 94 ОСОБА_10, підписаного начальником оперативного відділу майором внутрішньої служби ОСОБА_11, останній клопотав перед управлінням ДПтС України у Дніпропетровській області про проведення службового розслідування (копія якого наявна в матеріалах справи).
У рапорті від 28.07.2015 № 94/16-3096 в.о. начальника СВК 94 ОСОБА_10 клопотав перед керівництвом Управління ДПтС України у Дніпропетровській області про проведення службового розслідування по факту порушення службової дисципліни у т.ч. ОСОБА_3, яке виразилось у безпідставному залишенні місця служби, а також у Листі від 28.07.2015 №94/16-3096 просив про направлення працівника відділу по роботі з персоналом управління для надання практичної допомоги у проведенні службового розслідування.
Згідно наказу управління ДПтС України у Дніпропетровській області від 03.08.2015 № 147-вд, копія якого наявна в матеріалах справи, 04.08.2015 до установи СВК 94 відряджено старшого інспектора (з виховної та психологічної роботи) відділу по роботі з персоналом управління майора внутрішньої служби ОСОБА_12 для надання практичної допомоги у проведенні службового розслідування за подією, що мала місце 26.07.2015р. при участі персоналу СВК 94.
04.08.2015 зазначений працівник виїхав на місце, вивчив обстановку, відібрав пояснення у персоналу установи, в тому числі і у позивача, за фактом порушення та рапортами від 04.08.2015, що підтверджується зазначеними поясненнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
Так, ОСОБА_3 у письмових поясненнях, яких відбирав ОСОБА_12 зазначив, що він пояснення відносно себе відмовляється надавати, про що зазначив власноручно під підпис.
За наданою інформацією, у відповідності до норм Дисциплінарного статуту ОВС України та Правил службового розслідування, призначено проведення службового розслідування та створено відповідну комісію наказом Управління від 05.08.2015 № 316, копія якого наявна в матеріалах справи.
В рамках службового розслідування було зібрано інформацію та відібрано пояснення у персоналу установи СВК 94, копії пояснень та рапортів наявні в матеріалах справи (т.1 а.с.70-86).
20.08.2015 ОСОБА_3 відмовився надавати пояснення в рамках вказаного службового розслідування, що підтверджується ОСОБА_8 від 20.08.2015р. (т-1 а.с.80).
20.08.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 прибули на засідання кадрової комісії Управління ДПтС України у Дніпропетровській області. В присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_8, членами комісію було розглянуто інформацію про події що сталися 24.07.2015р. в СВК 94 за участю вказаних осіб. Останнім ставились питання, їх відповіді знайшли відображення у протоколі комісії. (витяг з протоколу №32 від 20.08.2015р. наявний в матеріалах справи).
25 серпня 2015 на розширеній нараді управління ДПтС України у Дніпропетровській області в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_8, розглянуто інформацію про результати службового розслідування по факту порушення службової дисципліни співробітниками СВК 94 ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 За результатом обговорення вказаної події вирішено звільнити з ДКВС України співробітників Синельниківської виправної колонії (№94) ОСОБА_3, ОСОБА_8, за порушення службової дисципліни згідно висновку службового розслідування (п.2.3 ОСОБА_7 з протоколу №38, який наявний в матеріалах справи).
25 серпня 2015р. т.в.о. начальника управління ДПтС України у Дніпропетровській області полковником внутрішньої служби ОСОБА_13 затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Синельниківської виправної колонії (№94), які входили до складу чергової зміни установи з 26.07.2015 по 27.07.2015, у п.3 якого зазначено, що за грубе порушення службової дисципліни, розглянути на апаратній нараді управління за участі керівників Синельниківської ВК №94 питання доцільності подальшого перебування на службі начальників відділень соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 та лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8
За затвердженим висновком видано наказ управління ДПтС України у Дніпропетровській області від 28.08.2015 №376 про притягнення до Дисциплінарної відповідальності персоналу СВК 94, в тому числі і ОСОБА_3 згідно нормам Дисциплінарного статуту ОВС України за грубе порушення службової дисципліни безпідставне, самовільне залишення місця несення служби у складі чергової зміни під час забезпечення охорони та нагляду на добу Синельниківською ВК 94 - звільнити зі служби (п.1 Наказу, копія якого наявна в матеріалах справи).
На виконання цього наказу та на підставі норм 4.5 ст.18 дисциплінарного статуту ОВС України видано наказ управління ДПтС України у Дніпропетровській області від 28.08.2015 № 100 у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 є (за порушення дисципліни) лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3, начальника відділення соціально-психологічної служби Синельниківської виправної колонії (№94), з 31.08.2015.
Витяги із зазначених наказів управління (від 28.08.2015 №376 та від 28.08.2015 №100о/с) направлено до СВК -94 для виконання (ознайомлення осіб визначених у наказах з текстами наказів, оформлення трудових книжок звільненим особам, фінансового розрахунку зі звільненими у день звільнення).
Як розяснено відповідачем, дата звільнення позивача визначена із розрахунку найближчої дати заступання на зміну особи, що звільнюються. Т.я. наказ підписано та оформлено 28.08.2015 та з урахуванням часу на доставку в установу СВК 94 та графіку виходу на службу позивача тільки 31.08.2015, у наказі і було визначено перший день виходу на службу позивача після дня видання наказу задля того, щоб в цей день у установи була можливість вручити в останній день служби документи особам, що підлягали звільненню.
31.08.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 заступили на добове чергування на підставі наказу по установі від 31.08.2015 № 234.
Вказаним особам в цей день було повідомлено про їх звільнення зі служби із 31.08.2015.
Позивач відмовився отримувати у СВК-94, і ставити підпис про ознайомлення з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, з висновком службового розслідування. Про це в установі СВК 94 складено відповідні акти 31.08.2015 та направлено до управління відповідне повідомлення 01.09.2015, які містяться в матеріалах адміністративної справи (т.1 а.с.201-203).
01.09.2015 позивачу направлено повідомлення про необхідність отримання ним трудової книжки в СВК 94 (копії листа, квитанції та зворотного повідомлення містяться в матеріалах адміністративної справи, т.1. а.с.230-231).
Щодо правомірності застосування Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460 IV, та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (Положення №114), замість норм Кодексу законів про працю України, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 22 квітня 1998 року № 344/98 Про утворення державного департаменту України з питань виконання покарань Головне управління виконання покарань МВС України перетворено на Державний департамент України з питань виконання покарань як центральний орган виконавчої влади з тимчасовим підпорядкуванням МВС України.
Указом Президента України від 12 березня 1999 року № 248/99 Державний департамент України з питань виконання покарань виведено з підпорядкування Міністерства внутрішніх справ України.
На підставі Указу Президента України Про оптимізацію системи центральних органів влади від 09.12.2010 № 1085/2010 створений центральний орган виконавчої влади з питань виконання покарань, а саме Державна пенітенціарна служба України (далі ДПтС України) замість Державного департаменту України з питань виконання покарань, яка здійснює керівництво Державною кримінально-виконавчою службою України, діяльність якої регламентується нормами Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України № 2713-IV від 23.06.2005 року (далі Закон України № 2713-IV), та Кримінально виконавчого кодексу України.
Тому, до персоналу апарату ДПтС України відповідно до норм ст.14 Закону України «Про ДКВС України» (прийнятий 2005 року) віднесено всіх осіб, які займають посади штату юридичної особи з назвою «ДПтС України».
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що з 01 вересня 2006 року по 31 серпня 2015 року, проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Синельниківській виправній колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної Служби України в Дніпропетровській області, в якій на день звільнення 31.08.2015 року обіймав посаду начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, мав звання капітана внутрішньої служби, яке віднесено до середнього начальницького складу
Позивач займав посаду в штаті юридичної особи Синельниківської виправної колонії управління ДПтС України у Дніпропетровській області (№94), а не ДПтС України.
Таким чином, суд зазначає, що позивач до свого звільнення з Синельниківської ВК (№94) був особою, що мав спеціальне звання та проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально виконавчого-кодексу України від 11.07.2003 р. та ч.5 ст.22 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України від 23.06.2005 року на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюється дія Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (Положення №114), яким визначений порядок та умови проходження служби цими особами.
Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460 - IV.
Згідно положень ст.2, 14 Закону України № 3460-IV, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини,за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї провини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового або начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Звільнення зі служби осіб рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення передбачено п.6 ч.1 ст.12 Закону України №3460-IV.
Аналізуючи викладене, суд звертає увагу, що до позивача, як особи яка мала спеціальне звання, за порушення ним службової дисципліни було правомірно застосовано норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114, замість норм Кодексу законів про працю України.
Стосовно підстав та порядку проведення службового розслідування, судом встановлено наступне.
Посилаючись на Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України та Закон України Про ДКВС України Міністерство юстиції України видало наказ від 12.03.2015 №356/5 Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у ДКВС України.
У п.6 першого розділу вказаного Порядку визначено, що службові розслідування стосовно державних службовців та працівників ДКВС проводяться за іншими нормами.
У відповідності до розділу 2 п.1 вказаного Порядку підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.
Судом встановлено, що з підстав визначених в абзаці 18 пункту 2 глави 2 Порядку проведення службових розслідувань в ДКВС України відносно позивача було проведено службове розслідування за наказом від 05.08.2015 № 316 уповноваженого начальника - В.о. начальника управління полковника внутрішніх справ ОСОБА_13 - за правилами встановленими нормами ст. 13 Дисциплінарного статуту ОВС України та п.3 третього розділу зазначеного Порядку.
За нормами п.2.1.1 Наказу ДПтС України від 27.04.2012 № 259 Про затвердження номенклатури посад щодо призначень, переміщення, звільнення персоналу ДКВС України призначення на посади та звільнення середнього та старшого начальницького складу установ виконання покарань віднесено до номенклатури начальників Територіальних органів ДПтС України, яким є управління ДПтС України у Дніпропетровській області відповідно до ст. 9 Закону України Про ДКВС України, (копія зазначеного наказу залучена судом до матеріалів справи).
Згідно п.3 ч.6 ст.14 Закону України «Про ДКВС України», звання капітана внутрішньої служби, який мав на момент звільнення позивач віднесено до середнього начальницького складу.
Таким чином, суд встановлено, що призначення службового розслідування по факту порушення службової дисципліни позивачем та звільнення позивача здійснено уповноваженою на те особою - керівником управління ДПтС України у Дніпропетровській області.
Щодо порушення службової дисципліни позивачем під час несення служби у складі чергової зміни 26.07.2015, яке виразилося у самовільному залишенні місця несення служби, судом встановлено наступне.
З висновку службового розслідування від 25.08.2015 року, проведеного відповідачем у відповідності до приписів Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №256/5 від 12.03.2015 року, вбачається, що на підставі наказу № 207 від 26.07.2015 року Про забезпечення охорони та нагляду на добу по Синельниківській ВК №94, позивача затверджено в складі чергової зміни з нагляду з 8.00 години 26.07.2015 року до 8.00 години 27.07.2015 року; згідно з відомістю про забезпечення нагляду на добу позивач прийняв чергування у складі оперативної групи на об'єкті - середній сектор, про що свідчить його особистий підпис. ОСОБА_3 без поважних причин самовільно покинув місце служби 26.07.2015 року в 16 год. 46 хвилин, та до кінця добового чергування на службу не повернувся.
Приписами п.13, п. 86.7 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205 від 22.10.2004 року (далі Інструкція №205) встановлено, що особи які входять до складу оперативної групи, повинні знаходитися в установі цілодобово, залишити визначене місце несення служби (об'єкту нагляду) можуть тільки з дозволу чергового помічника начальника установи, при цьому зняття особи з поста можливо шляхом внесення відповідних змін до відомості про забезпечення нагляду на добу.
Посилання позивача щодо виходу за межі території Синельниківської ВК №94 після 16 годин 26.07.2015 року, і не повернення на місце служби до закінчення добового чергування до 8 год. 27.07.2015 року з поважних причин через виконання за усною вказівкою чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 заходів щодо запобігання надходження у охоронювану зону установи заборонених предметів шляхом перебування у засідці на прилеглій території, та наступного переслідування автомобіля з підозрілими особами, який не затриманий та не оглянутий, та наступної бійки з невстановленими особами, після якої він звернувся до лікарні по медичну допомогу, спростовано перевіреними судом наступними доказами.
Згідно приписів п. 64, п. 74.27 та додатку 22 до Інструкції №205, з метою надійного перекриття каналів надходження у зони, що охороняються КВУ заборонених до використання речей і предметів, а також запобігання їх виготовленню засудженими, вводиться операція під умовним найменуванням Заслон. Завдання підлеглим для виконання такої операції оформлюється відповідним наказом . Порядок проведення такої операції визначається Планом, який затверджує виключно начальник установи.
Прилеглою територією до установ виконання покарань, на якій посадові та службові особи органів і установ виконання покарань мають право проводити огляд транспортних засобів є 15 та 50- метрові смуги, межі яких встановлюються місцевими органами влади. Організація обстеження таких смуг здійснюється черговим помічником начальника установи силами чергової зміни та персоналу, який входить до складу оперативної групи відповідно до приписів п.77.21 Інструкції № 205.
Судом встановлено, що під час добового чергування 26 - 27.07.2015 подібна операція в Синельниківській ВК №94 не проводилась, у відомості установи про забезпечення нагляду на добу 26-27.07.2015 року прізвища ОСОБА_3 як особи, яка має право здійснювати перевірку стану 15 і 50-метрових смуг, не зазначено.
Із пояснень допитаного судом свідка ОСОБА_9, який виконував 26.07.2015 року обовязки чергового помічника начальника установи, та його ж пояснень, наданих під час проведення службового розслідування, вбачається, що він дозволив позивачу ОСОБА_3 разом з іншими членами складу оперативної групи 26.07.2015 року після 16 год. вийти на 15 хвилин за межі зони охорони установи для придбання продуктів харчування, при цьому доручень по службі щодо здійснення перевірки стану 15 і 50-метрових смуг, участі в затриманні та огляді транспортних засобів на прилеглій території та за її межами не надавав, після виходу за територію установи ОСОБА_3 на службу не повернувся.
Зазначені обставини щодо залишення ОСОБА_3 місця служби 26.07.2015 року о 16 год. 45 хвилин та не повернення до закінчення добового чергування 27.07.2015 року підтверджені поясненнями допитаного судом свідка ОСОБА_14 старшого уповноваженого оперативного відділу, та іншими матеріалами справи.
Аналогічні пояснення у судовому засіданні надав допитаний в якості свідка майор внутрішньої служби ОСОБА_15, а також зазначив, що до нього надійшли рапорти чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 про порушення службової дисципліни у т.ч. ОСОБА_3 та було встановлено відсутність останнього на місці несення служби, про що було проінформовано в.о. начальника установи ОСОБА_10
При цьому посилання позивача щодо неправомочності результатів службової перевірки, у звязку з тим, що рапорт на імя начальника установи підписано не від імені начальника оперативного відділу ОСОБА_15 про необхідність службової перевірки за фактом порушення ОСОБА_3 та іншими особами службової дисципліни, не впливає на законність висновків службової перевірки, проведеної у відповідності до вимог чинного законодавства з цих питань.
Крім того, посилання позивача на порушення процедури проведення службового розслідування без участі профспілкової організації є необґрунтованими, оскільки позивач не є членом первинної профспілкової організації, що створена в управлінні ДПтС України у Дніпропетровській області.
Щодо звільнення позивача без згоди профспілкової організації, то суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства для звільнення осіб рядового і начальницького складу ОВС згода профспілок не потрібна. Вказані обставини підтверджено поясненнями представника СВК 94 у судовому засіданні та наданими до матеріалів справи відповідними документами (статут первинної профспілки СВК- 94 тощо).
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про правомірність Наказу № 376 від 28.08.2015 року Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_3 та Наказу № 100о/с від 28.08.2015 року.
Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини залишення позивачем місця служби з неповажних причин свідчать про порушення позивачем службової дисципліни, а оскільки позивач мав спеціальне звання, віднесене до середнього начальницького складу, та проходив службу у Синельниківській ВК №94 Управління ДПтС України у Дніпропетровській області, відповідачем за порушення ОСОБА_3 службової дисципліни за результатами службової перевірки правомірно винесено накази №376 від 28.08.2015 року, №100 о/с від 28.08.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Державної кримінально виконавчої служби за п. 64 «є» Положення №114, згідно якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.
У звязку з правомірністю оскаржених наказів про звільнення позивача, позовні вимоги щодо поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської виправної колонії (№ 94) та визнання всього часу з моменту звільнення ОСОБА_3 до прийняття рішення судом вимушеним прогулом, стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в сумі 4000грн., є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
З огляду на викладені вище обставини, суд зазначає, що Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області довели правомірність винесення оскаржених наказів та законність своїх дій щодо звільнення позивача у запас Збройних Сил України у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
У звязку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії № 94 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області; Синельниківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1