Справа № 826/20156/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Публічне акцонерне товариство "Північтранс" про визнання протиправним рішення та його скасування,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1", звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Північтранс» (надалі ПАТ «Північтранс»), в якому, з урахуванням уточнень, просить скасування наказ №951 від 28.11.2013р. щодо позбавлення дозволу ТОВ «Київ-Експрес-1» на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ, рейси 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначення ПАТ «Північтранс» на самостійне виконання рейсів 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 по маршруту Малин-Київ, який по результатам конкурсу визнано таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (з 09 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2014 року та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті № 951 від 28 листопада 2013 року щодо позбавлення позивача дозволу на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ рейсами 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначення ПАТ «Північтранс» як такого, що зайняло друге місце, на самостійне виконання вказаних рейсів по маршруту Малин-Київ на строк до закінчення дії договору (з 09 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 березня 2016 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасовано, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, колегія суддів суду касаційної інстанції вказала, що вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не перевірив доводів відповідача про те, що актом перевірки від 22 жовтня 2013 року встановлено не лише недостовірність наданої ТОВ «Київ-Експрес-1» інформації щодо тахографа (який вперше був повірений за два роки до свого виготовлення, що дає підстави для сумніву у достовірності протоколу виконання перевірки даного тахографа), а й щодо неперевірку організатором конкурсу заяви про наявність у нього матеріально-технічної бази в межах 100-км зони ( смт. Бородянка Київської області).

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що в журналі «Перевізник» № 7/2013 розміщено оголошення про проведення Укртрансінспекцією 17 липня 2013 року конкурсу із перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах загального користування.

Серед об'єктів, які були виставлені на конкурс, визначено маршрути Малин-Київ (рейси 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536).

17 липня 2013 року рішенням конкурсного комітету з перевезення пасажирів на міському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оформленого протоколом № 12, переможцем конкурсу на самостійне виконання рейсів 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 за маршрутом Малин-Київ визнано ТОВ «Київ-Експрес-1», яке набрало 31 бал, а ПАТ «Північтранс», яке набрало 29 балів, визнано таким, що зайняло друге місце.

Не погоджуючись з рішенням конкурсного комітету від 17 липня 2013 року ПАТ «Північтранс» звернулось до Укртрансінспекції із скаргою від 22 липня 2013 року №1959, в якій повідомлялось про подання претендентом-перевізником ТОВ «Київ-Експрес-1» на конкурс недостовірної інформації щодо наявного у нього рухомого складу.

Крім того, ПАТ «Північтранс» за вих. №2077 від 27 серпня 2013 року подано таку ж скаргу до Генеральної прокуратури України за результатами розгляду якої, направлено звернення від 24 вересня 2013 року №07/2/1-23096-11 до Міністерства інфраструктури України.

Комісією Відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України було перевірено обставини, які вказані в даній скарзі щодо подання претендентом-перевізником ТОВ «Київ-Експрес-1» на конкурс недостовірної інформації щодо наявного у нього рухомого складу, та, за результатами проведеної перевірки були спростовані посилання скаржника на відсутність у позивача достатнього рухомого складу.

Тобто, перевіряючими не встановлено подання позивачем до конкурсу недостовірної інформації щодо рухомого складу.

Разом з тим, в складеному за результатами перевірки акті від 22 жовтня 2013 року зазначено про наявність сумнівів у достовірності протоколу виконання перевірки даного тахографа. Крім того, на думку перевіряючого, під час нарахування балів окремим претендентам, які приймали участь у конкурсі мало місце необ'єктивне оцінювання пропозицій перевізників-претендентів.

На підставі висновків даного акту, 28 листопада 2013 року Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті наказом № 951 позбавила ТОВ «Київ-Експрес-1» дозволу на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ рейсами 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначила перевізника ПАТ «Північтранс» на самостійне виконання вказаних рейсів, на строк до закінчення дії договору (з 09 грудня 2013 року по 29 серпня 2018 року).

При цьому, в оскаржуваному наказі відповідач посилається на ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автомобільному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідач видав на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року N 2344-III (далі Закон N 2344-III) визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затверджений постановою Кабінету Міністрів України N 1081 від 3 грудня 2008 року (далі - Порядок N 1081).

Відповідно до п.46 Порядку N 1081, переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів (п.47 Порядку N 1081).

Згідно підпункту 2 пункту 12 Порядку до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які подали на розгляд документи не в повному обсязі або такі, що містять недостовірну інформацію.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що на робочий орган покладаються функції з підготовки матеріалів для проведення конкурсу, їх аналізу та оцінки відповідності конкурсних пропозицій перевізника - претендента умовам конкурсу, підготовки паспортів маршрутів та матеріалів для подальшого встановлення відносин між організатором та автомобільним перевізником переможцем конкурсу.

Відповідно до пункту 32 Порядку до заяви про участь у конкурсі автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників - претендентів.

Згідно пункту 37 Порядку достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, передбачених пунктом 29, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Згідно пункту 41 Порядку під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника - претендента. Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації відповідно до законодавства.

Тобто, виходячи з положень пункту 37 Порядку, достовірність інформації, викладеної у заяві та документах перевізника-претендента, зокрема, стосовно комплектності поданих документів та відповідності їх вимогам п. 29 Порядку перевіряється організатором та/або робочим органом в межах своєї компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, організаторами конкурсу не було встановлено подання ТОВ «Київ-Експрес-1» документів, в яких міститься недостовірна інформація.

Крім того, відповідальність за подання недостовірних відомостей несе заявник, у зв'язку з чим пунктом 55 Порядку організатору надано право прийняти рішення про відмову у введенні в дію рішення (чи його окремої частини) конкурсного комітету за окремими об'єктами конкурсу у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом, який за результатами конкурсу визнаний переможцем конкурсу, недостовірної інформації.

Разом з тим, відповідно частини 3 пункту 55 Порядку N 1081 визначено вичерпний список підстав для дострокового розірвання договору (позбавлення дозволу) з автомобільним перевізником, зокрема у разі:

- порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці;

- надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації;

- порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

При цьому, відповідач, скасовуючи дозвіл, посилається саме на надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації, зокрема, на акт комісії Відділу внутрішніх розслідувань та запобігання корупційним та економічним правопорушенням Міністерства інфраструктури України від 22 жовтня 2013 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з вищезазначеними доводами відповідача, оскільки в даним актом не підтверджено факту подання ТОВ «Київ-Експрес-1» недостовірної інформації до конкурсу.

Так, з заяви на участю у конкурсі з перевезення пасажирів на міжміському (приміському) маршруті загального користування вбачається, що до неї було долучено нотаріально завірена копія ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів; перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті; копії ліцензійних карток; довідка щодо відсутності оплати за участь у конкурсі; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів; інформація про відсутність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями серед автобусів, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті; анкета; копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за останні повні два квартали; копії протоколів перевірки та адаптації тахографів до транспортних засобів.

Разом з тим, з акту перевірки вбачається, що з протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, копія якого була подана ТОВ «Київ-Експрес-1» у пакеті документів для участі у конкурсі від 17.07.13р., тахограф veeder 2008, тип 2416КВА, виробник - SRE, заводський номер 24825438, був вперше повірений за два роки до свого виготовлення, тобто дата виготовлення вказана - 26.05.2013р., а дата попередньої перевірки - 05.06.2011р. Зазначене дало перевіряючим підстави для сумнівів у достовірності протоколу виконання перевірки даного тахографу.

Однак, вказаний висновок спростований матеріалами справи, зокрема, листом ПП «ТЕХНО-СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «АРВЕСТ» № 6 від 04 лютого 2014 року, в якому зазначено, що 26.06.2013р. ПП «ТЕХНО-СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «АРВЕСТ» дійсно проводило перевірку та адаптацію тахографа марки veeder 2008, тип 2416КВА, виробник - SRE, заводський номер 24825438, до транспортного засобу Рута, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказано, що перевірка була оформлена Протоколом перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу марки Рута, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В листі зазначено, що перевірка проводилась інженером ОСОБА_2, який в п.6.6 цього Протоколу допустив технічну описку в даті попередньої перевірки, зазначивши помилково дату 05.06.2011р., замість вірної, і був виданий дублікат Протоколу № 154 з виправленням.

Крім того, встановлено, що інформація про технічну описку в Протоколі перевірки та адаптації тахографу надавалась ПП «ТЕХНО-СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «АРВЕСТ» до Укртрансінспекції ще раніше, а саме листом № 51 від 15 листопада 2013 року.

Тобто, вказане спростовує посилання представника третьої особи та перевіряючих на подання позивачем недостовірної інформації, а саме протоколу виконання перевірки тахографу.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не можуть бути визнані як подання недостовірної інформації, так як мала місце технічна описка, допущена спеціалістом в описовій частині протоколу перевірки.

Щодо інших документів, які були подані позивачем до конкурсу, то у перевіряючих та відповідача відсутні сумніви щодо їх достовірності.

З приводу висновку перевіряючих про необ'єктивне оцінювання пропозицій перевізників-претендентів, так як позивачу було враховано наявність матеріально-технічної бази у смт.Бородянка Київської області, яка при перевірці не була встановлена, то колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься договір суборенди нежилих приміщень та споруд від 01 червня 2013 року, відповідно до якого ТОВ «Сервіспасстранс» передав ТОВ «Київ-Експрес-1» в суборенду нежитлові приміщення, що розташовані за адресою Київська область, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 2-А та договір оренди площадки для стоянки та зберігання транспортних засобів та оренди нежитлового приміщення від 01 червня 2013 року, які і були перевірені інспекцією.

Однак, на виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України, колегією суддів суду апеляційної інстанції було перевірено наявність матеріально-технічних баз у позивача на момент перевірки інспекцією.

Та, надані позивачем документи підтверджують наявність у його користуванні матеріально-технічної бази, яка знаходиться за адресою Київська область, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 2-А з червня 2013 року (а.с. 131-153 Т.2).

Також, слід зазначити, що в оскаржуваному наказі про позбавлення дозволу позивача на перевезення пасажирів міститься виключно посилання на подання перевізником до конкурсу недостовірної інформації, а не на необ'єктивне оцінювання та застосування «подвійних стандартів» до оцінювання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає правових підстав для позбавлення позивача дозволу на підставі п.55 Порядку N 1081, оскільки позивачем не було подано недостовірної інформації до конкурсу.

Інші доводи, зазначені в акті перевірки, не були підставою для скасування дозволу на перевезення.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено подання ТОВ «Київ-Експрес-1» недостовірної інформації, то колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення ст.71 КАС України, відповідачем не було надано суду апеляційної інстанції документів на підтвердження факту подання позивачем до конкурсу недостовірної інформації.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведеного, а також системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний наказ був прийнятий з порушенням вимог п.55 Порядку N 1081, а тому підлягає скасуванню як такий, що прийнятий не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбач Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Доводи апелянта викладенні в апеляційній скарзі, що інші виплати не входять до складу заробітної плати не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, однак, порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2014 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-ЕКСПРЕС-1" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Публічне акцонерне товариство "Північтранс" про визнання протиправним рішення та його скасування - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті №951 від 28.11.2013р. щодо позбавлення дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Експрес-1» (м.Київ) на перевезення пасажирів по маршруту Малин-Київ, рейси 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 та призначення ПАТ «Північтранс» на самостійне виконання рейсів 1515/1516, 1517/1518, 1519/1520, 1521/1522, 1523/1524, 1535/1536 по маршруту Малин-Київ, який по результатам конкурсу визнано таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (з 09.12.2013р. по 29.08.2018).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 05 липня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Лічевецький І.О.

Сорочко Є.О.