Справа № 726/726/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/726/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Байцар Л.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області на постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 27 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті вихідної допомоги судді у зв'язку з відставкою,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Садгірського районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги у зв'язку з відставкою, а також зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити вихідну допомогу у зв'язку з відставкою в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 27 травня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 10 січня 1991 року ОСОБА_2 приступив до виконання обов'язків судді Садгірського районного суду м. Чернівці, 08 серпня 1996 року приступив до виконання обов'язків судді Шевченківського районного суду м.Чернівці.

04 лютого 2016 року постановою Верховної ради України № 996-VIII ОСОБА_2 був звільнений з посади судді Шевченківського районного суду міста Чернівці та на виконання постанови Верховної ради України, 28 березня 2016 року наказом голови Шевченківського районного суду міста Чернівці був звільнений у зв'язку з виходом у відставку.

19 квітня 2016 року позивач звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області із заявою щодо нарахування та виплати йому вихідної допомоги у розмірі 10 (десяти) місячних заробітних плат за останньою посадою, у зв'язку із відставкою.

Однак, листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області від 25 квітня 2016 року № 01.05-978 ОСОБА_2 повідомлено, що з огляду на приписи Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" вихідна допомога в розмірі 10 місячних заробітних плат не нараховується та не виплачується.

Позивач, вважаючи такі дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області неправомірними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

Згідно статті 120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови Верховної ОСОБА_3 України "Про звільнення суддів" від 04 лютого 2016 року № 996-VIII) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час звільнення ОСОБА_2 з посади судді та відрахування позивача зі штату Шевченківського районного суду Чернівецької області, набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 01 квітня 2014 року, в якому відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року виключено статтю 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині виключення статті 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", Конституційним Судом України не приймалося.

Отже, на момент виходу у відставку, позивач втратив право, передбачене частиною першою статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на отримання вихідної допомоги.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області не можуть вважатися протиправними, оскільки на момент виходу позивача у відставку чинним законодавством не передбачено такої виплати, як вихідна допомога, а тому відсутні правові підстави для її виплати відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15.03.2016 року №К/800/49608/15, від 16.06.2016 року №К/800/49255/15.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013 висловив думку, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

Таким чином, виключення законодавцем статті, що передбачала вихідну допомогу судді у зв'язку з виходом у відставку не може бути розцінено як звуження конституційних гарантій незалежності судді, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для виплати вихідної допомоги судді без правових на те підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права і безпідставно задовольнив позовні вимоги, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 27 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті вихідної допомоги судді у зв'язку з відставкою скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3