Справа № 825/889/16
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Чернігів Справа № 825/889/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Уляничеві М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС, ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, скасування карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» звернулось до суду з адміністративним позовом до митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС, ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 102040000/2015/000287/2 від 11.11.2015, № 102040000/2015/000290/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000291/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000296/2 від 24.11.2015, № 102040000/2015/000298/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000297/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000303/2 від 02.12.2015, № 102040000/2015/000311/2 від 08.12.2015, № 102040000/2015/000326/2 від 18.12.2015;

- скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2015/05292, № 102040000/2015/05294, № 102040000/2015/05293, № 102040000/2015/05300, № 102040000/2015/05302, № 102040000/2015/05301, № 102040000/2015/05307, № 102040000/2015/05315, № 102040000/2015/05330.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що для підтвердження заявленої митної вартості товару подано відповідачу належні документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, які містять повні відомості про ціну товару та підтверджують митну вартість, а також ідентифікують імпортований товар. Складові митної вартості за умовами Контракту включені в ціну, що підлягає сплаті за товар, тому обґрунтовано не додавались та не підтверджувались при визначенні митної вартості. Позивач зазначає, що відповідачем за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості, без достатніх правових підстав витребувано у позивача додаткові документи. Вказує, що відповідачем в порушення норм митного законодавства було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів за відсутності правових підстав для таких дій, а також було оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару та при проведенні аналізу поданих до митного оформлення документів встановлено, що подані документи не містять усіх складових митної вартості, а саме: прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) - BRITISH AMERICAN TOBACCO (GLP) LIMITED, Великобританія; копія митної декларації країни відправлення не містить інформації, необхідної для ідентифікації товару, а тому це унеможливлює перевірку заявленої відправником товару у прайс-листі закупівельної ціни товару; експертний висновок від 19.01.2015 року № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повному обсязі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Стверджує, що митний орган при коригуванні митної вартості товару за резервним методом діяв на підставі вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі контракту № T01/15-U від 10.12.2014 укладеного з British American Tobacco (GLP) Limited, позивач імпортує тютюн в кількості та асортименті, що визначаються в додатках до Контракту (п. 1.1. Контракту) (а.с. 26-36 т. 1).

Відповідно до умов контракту: ціна розуміється на умовах DDU склад покупця в Прилуках (п. 1.5.); продавець здійснює доставку на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках, визначених в «Інкотермс-2000», протягом строку дії контракту (п. 3.1.); всі ризики, а саме, але не обмежуючись цим, витрати, пошкодження товару переходять до покупця після прийняття товару на склад покупця у відповідності з умовами DDU «Інкотермс 2000» (п. 3.4.); покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватись покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих продавцем (п. 4.1.); продавець до перетину товаром державного кордону України надає покупцю наступні документи: інвойс, копію експортної митної декларації, пакувальні листи, сертифікат походження, сертифікат якості, фітосанітарний сертифікат, фумігаційний сертифікат, бортовий коносамент/ товаротранспортну накладну (п. 5.1).

У листопаді-грудні 2015 року позивач, на підставі додатків № 16 від 14.07.2015 та № 22 від 01.10.2015 (а.с. 37-39 т. 1) до контракту, імпортував необроблений тютюн типу Берлей, світлий, тіньового сушіння, з відділеною середньою жилкою, для виробництва сигарет:

- поставка від 11.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1014409 B-0FI5XWS MZ 2015 по 5,62 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 94078,80 доларів США;

- поставка від 17.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1013786 B-0SF4RWS BD 2015 по 6,31 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 105629,40 доларів США;

- поставка від 17.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1013835 B-0FL4RMS BR 2015 по 7,66 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 142476,00 доларів США;

- поставка від 24.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1014409 B-0FI5XWS MZ 2015 по 5,62 доларів США/кг, у кількості 5940 кг, партія 1014411 B-0SF4XMS MZ 2015 по 6,92 доларів США/кг, у кількості 6480 кг на загальну суму 78224,40 доларів США;

- поставка від 25.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1014409 B-0FI5XWS MZ 2015 по 5,62 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 94078,80 доларів США;

- поставка від 25.11.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1013835 B-0FL4RMS BR 2015 по 7,66 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 142476,00 доларів США;

- поставка від 02.12.2015 на підставі додатку № 22 до контракту, партія 1015350 B-0SF4RWS UG 2014 по 6,31 доларів США/кг, у кількості 5800 кг, партія 1014407 B-0FI4RWM MZ 2015 по 6,76 доларів США/кг, у кількості 7920 кг на загальну суму 90137,20 доларів США;

- поставка від 08.12.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1014409 B-0FI5XWS MZ 2015 по 5,62 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 94078,80 доларів США;

- поставка від 18.12.2015 на підставі додатку № 16 до контракту, партія 1013839 B-0SF5RWS BR 2015 по 7,13 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 132618,00 доларів США.

Після прибуття кожної поставки на митну територію України позивач звертався до Митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту. Митна вартість кожної поставки була визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом разом з митною декларацією по кожній поставці товару були подані наступні документи: декларації митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №/15-U від 10.12.2014 з додатками, що супроводжували поставку; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом; транспортні документи, що супроводжували поставку товару, такі як товарно-транспортні накладні, морські накладні, документи країни відправлення, тощо; інші додаткові документи, що супроводжували поставку товару: сертифікати якості та походження товару, екологічні декларації, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю.

Також позивачем додатково до основних документів було подано прайс-лист продавця щодо цін на імпортований товар та експертний висновок ОСОБА_1 регіональної торгово-промислової палати від 19.01.2015 № ПК-7 про підтвердження контрактних цін на тютюнову сировину.

Після розгляду всіх отриманих документів, шляхом направлення електронних повідомлень, відповідачем була надана інформація про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана. Такими причинами зазначено: наявний у електронному вигляді прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору; за даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою, перевірити документально відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим. Прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару; наявна у електронному вигляді копія митної декларації країни відправлення містить не всю інформацію про товар та його вартість; наявний у електронному вигляді експертний висновок від 19.01.2015 № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи джерела інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар, не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості; надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог частини девять статті 58 Митного Кодексу України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

В подальшому відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за шостим резервним методом № 102040000/2015/000287/2 від 11.11.2015, № 102040000/2015/000290/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000291/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000296/2 від 24.11.2015, № 102040000/2015/000298/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000297/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000303/2 від 02.12.2015, № 102040000/2015/000311/2 від 08.12.2015, № 102040000/2015/000326/2 від 18.12.2015 (а.с. 65-66, 90-91, 117-118, 147-148, 177-178, 205-206, 238-240 т. 1; а.с. 17-18, 41-42 т. 2).

Митним постом «Прилуки» ОСОБА_1 митниці було складено картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 102040000/2015/05292, № 102040000/2015/05294, № 102040000/2015/05293, № 102040000/2015/05300, № 102040000/2015/05302, № 102040000/2015/05301, № 102040000/2015/05307, № 102040000/2015/05315, № 102040000/2015/05330, якими позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів та розяснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття відповідачем відповідних митних декларацій (а.с. 67-68, 92-93, 119-120, 149-150, 179-180, 207-208, 241-242 т. 1; а.с. 19-20, 43-44 т. 2).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (частина третя статті 53 Митного кодексу України).

Згідно з положенням частини четвертої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обовязковою, оскільки з цією обставиною закон повязує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 частини пятої статті 54 Митного кодексу України надано право органу доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до частин дванадцятої та тринадцятої статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Частиною вісімнадцятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини двадцятої статті 58 Митного кодексу України порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої статті 58 Митного кодексу України, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при декларуванні товару не було надано митному органу документального підтвердження наявності або відсутності впливу взаємозвязку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем було надано перелік документів, відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України та додаткові документи, які декларант має право надати, але не зобовязаний, зокрема, прайс-лист продавця щодо цін на імпортований товар та експертний висновок ОСОБА_1 регіональної торгово-промислової палати № ПК-7 від 19.01.2015 про підтвердження контрактних цін на тютюнову сировину.

Однак зазначені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості, при тому, що сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) повязані між собою особи. Позивачем не вжито жодних заходів щодо доведення митному органу наявності або відсутність впливу взаємозвязку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару, а саме не надано інформації, яка могла б бути використана для порівняння відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 Митного кодексу України.

З огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявністю інформації щодо іншої ціни на товар, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин, митний орган провів процедуру консультацій та проінформував позивача, які з наданих товариством документів не дозволяють визначити митну вартість за ціною договору.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини друга та третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В даному випадку, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості, так як не показано, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному із критеріїв зазначеному в пунктах 1-3 частини вісімнадцять статті 58 Митного кодексу України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між повязаними особами.

У відповідності до частин четвертої та пятої статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Оскільки позивачем належні документи для підтвердження митної вартості надано не було, що дало підстави для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений статтями 57, 64 Митного кодексу України, з урахуванням раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей, суд погоджується, що відповідачем доведено неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначено у своєму рішенні номер та дату митної декларацій, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність коригування ОСОБА_1 митницею митної вартості задекларованого товару.

За правилами Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами сьомою та восьмою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

В силу частин девятої статті 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

За зверненням декларанта спірний товар випущено у вільний обіг, що підтверджується копіями митних декларацій: від 11.11.2015 № 102040000/2015/046884; від 17.11.2015 № 102040000/2015/046910; від 17.11.2015 № 102040000/2015/046911; від 17.11.2015 № 102040000/2015/046960; від 17.11.2015 № 102040000/2015/046964; від 26.11.2015 № 102040000/2015/046965; від 02.12.2015 № 102040000/2015/047009; від 07.12.2015 № 102040000/2015/047052; від 18.12.2015 № 102040000/2015/047140.

Тобто, позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, митну вартість спірного товару, однак позивачем зазначені документи не було надано відповідачу.

Крім того, за даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) повязані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозвязку на ціну не є можливим. Декларантом не здійснено відповідно до вимог частини вісімнадцятої статті 58 Митного кодексу України порівняння митної вартості оцінюваних товарів.

Відсутність даного порівняння робить неможливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між повязаними особами.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна. Вимоги до змісту Звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст Звіту повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2014 № 358 «Деякі питання реалізації положень Податкового кодексу України щодо оцінки майна» встановлено, що базою оцінки для визначення оціночної вартості для передбачених Податковим кодексом України цілей є вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Оскільки, нарахування митних платежів проводиться на підставі норм Податкового кодексу України, то дія національних стандартів, а отже, і Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» розповсюджуються і на дане експертне дослідження.

Так, позивач надав до митного оформлення не Звіт, а експертний висновок, який не відповідає вимогам Національного стандарту, оскільки не містить інформації щодо використаних джерел Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. За відсутності у висновку конкретних джерел інформації, обґрунтування ціни товару за результатами аналізу біржових цін, вартості сировини, цін на подібні (аналогічні) товари не має можливості впевнитись, що експертом здійснений аналіз конюнктури ринку з врахуванням всіх особливостей продажу, та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, експертний висновок, який не містить в собі обєктивних джерел інформації щодо складових митної вартості товару та складений з порушенням вимог законодавства щодо складання таких висновків, не може засвідчувати правильність визначення позивачем митної вартості товару, що імпортувався.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог частини девятої статті 58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі обєктивних даних.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № 102040000/2015/000287/2 від 11.11.2015, № 102040000/2015/000290/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000291/2 від 17.11.2015, № 102040000/2015/000296/2 від 24.11.2015, № 102040000/2015/000298/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000297/2 від 25.11.2015, № 102040000/2015/000303/2 від 02.12.2015, № 102040000/2015/000311/2 від 08.12.2015, № 102040000/2015/000326/2 від 18.12.2015 задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як свідчить обґрунтування карток відмови, в них зазначено причина відмови у митному оформлення (випуску) товарів, а також порядок оскарження зазначеної картки. При цьому, у картках відмови вказано повний перелік документів, якими посадові особи митниці керувались при їх прийнятті.

В свою чергу, позивачем не доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості та не доведено, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному з критеріїв зазначеному в пунктах 1-3 частини вісімнадцятої статті 58 Митного кодексу України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між повязаними особами, за встановленого факту не надання відповідачу документів в повному обсязі при продажу товарів між повязаними особами.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, повязані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до митного поста «Прилуки» ОСОБА_1 митниці ДФС, ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, скасування карток відмови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих