Справа № 686/24467/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/24467/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Колієв С.А.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

30 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивач: ОСОБА_2

представник відповідача: Лебедюк Максим Володимирович, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання рішення, дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просила визнати рішення, дії та бездіяльність Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області неправомірними щодо зменшення правильно та достовірно зроблених нарахувань та законно набутих пенсійних виплат відповідно ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2012 року по 30.09.2014 року і відмові в законній вимозі нарахування та сплати компенсації втрати частини грошового доходу, в зв'язку з порушенням термінів його виплати на день фактичної виплати жовтень 2015 року, скасувати перерахунок щодо зменшення пенсійних виплат, а саме підвищення по ст.42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.03.2012 року по 30.09.2014 року проведене відповідачем, а також зобов'язати Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повернути законно набуті і в подальшому зменшені пенсійні виплати підвищення по ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.03.2012 року по 30.09.2014 року в сумі 209,56 гривень, стягнути з УПФУ у Хмельницькому районі компенсацію втрати частини грошових доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" за період затримки виплати грошового доходу у розмірі 6,75 гривень з 06.01.2011 року по 29.10.2013 року на день фактичної виплати компенсації - жовтень 2015 рік в розмірі 59,76 гривень; стягнути з відповідача заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року позов задоволено частково, а саме: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі стосовно зміни розміру нарахувань підвищення до пенсійних виплат відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.03.2012 року по 30.09.2014 року протиправними, стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі на користь ОСОБА_2 суму зменшення пенсійних виплат підвищення відповідно до ч.2 ст.42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.03.2012 року по 30.09.2014 року у сумі 209,56 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказала про невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного та необ'єктивного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року (справа №686/5218/15-а) позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано дії та бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з 01 лютого 2015 року протиправними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.08.2014 року справа № 2а/686/463/14 виключно по стажу з врахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,56813, починаючи з 02 жовтня 2014 року з урахуванням виплачених сум; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року № 2218/583/2012 щодо зарахування періодів навчання та канікул з 01.03.1971р по 31.03.1971р та з 16.06.1978р по 31.07.1978р. починаючи з 06.01.2011р із розрахунку розміру основної пенсії 1637,74грн., а також компенсацію втрати частини доходу в зв'язку з порушенням терміну її виплати за період з 06 січня 2011 року по 29 жовтня 2013 року в розмірі 117,06грн; стягнуто з управління Пенсійного фонду в Хмельницькому районі на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500грн. В решті у задоволенні позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити виплату ОСОБА_2 компенсацію втрати частину доходу в зв'язку з порушенням терміну її виплати за період з 06 січня 2011 року по 29 жовтня 2013 року в розмірі 117,06 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року № 2а/2218/583/12 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 року ОСОБА_2 періоди навчання та канікул з 01.03.1971 року по 31.03.1971 року та з 16.06.1978 року по 31.07.1978 року зараховано до страхового стажу починаючи з 06.01.2011 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2015 року постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року залишена без змін.

21 серпня 2015 року Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про відстрочення виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року в частині виплати компенсації та моральної шкоди ОСОБА_2 до 01 жовтня 2015 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2015 року вищевказане клопотання задоволено та відстрочено виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницькоїобласті від 07.05.2015 року до 01.10.2015 року.

30 вересня 2015 року Хмельницьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області зазначені кошти були перераховані ОСОБА_2, що підтверджується платіжним дорученням №356 від 30 вересня 2015 року та №357 від 30 вересня 2015 року.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під відстроченням розуміється перерва у вчиненні виконавчих дій на певний, точно визначений строк. Протягом цього часу виконавчі дії не проводяться. Відстрочення виконання рішення застосовується на захист інтересів боржника.

Згідно ч. 3 статті 263 КАС України ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2015 року, якою відстрочено виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2015 року позивачем не була оскаржена.

Крім того, колегія суддів зазначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене та те, що відповідачем не порушено встановлений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2015 року строк , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в частині позовних вимог щодо стягнення з Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області компенсацію втрати частини доходу в зв'язку з порушенням терміну її виплати за період з 06 січня 2011 року по 29 жовтня 2013 року необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 тис.грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 року №4, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями, вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральної шкоди чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до аналогічного висновку з висновком суду першої інстанції, що позивач не обґрунтувала підставу відшкодування їй моральної шкоди, оскільки не надала жодного доказу, який би підтверджував заподіяння такої шкоди, в зв'язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 липня 2016 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.