Справа № 826/27905/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого Максима Глібовича, третя особа - приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про скасування постанови, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії старшого Державного виконавця Бялого Максима Глібовича відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49537159 від 08.12.2015 протиправними;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 49537159 від 08.12.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапчук Зої Анатоліївни від 29.11.2012 № 595 звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2, яка, в свою чергу, є поручителем товариства з обмеженою відповідальністю «Ярес Лідер Груп» за кредитним правочином, укладеним між останнім та відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк».

З матеріалів доданих до справи вбачається, що виконавчий напис від 29.11.2012 № 595 вперше був пред'явлений до виконання у грудні 2012 року.

Так, постановою державного виконавця від 27.12.2012 відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із матеріалів справи 24.01.2013 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 36150556 на підставі вказаного виконавчого напису.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.08.2014 по ВП № 36150556 виконавчий напис від 29.11.2012 року № 595 повернуто на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, наявна встановлена законом заборона щодо проведення виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що третя особа - ПАТ «Фідобанк» 29.07.2015 звернулася до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про прийняття до виконання вищевказаного виконавчого напису та вчинення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 11.08.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою від 29.07.2015 .

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.11.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою від 12.11.2015 на підставі п. 8. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

ПАТ «Фідобанк» 02.12.2015 повторно звернулося до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання, а саме, виконавчого напису від 29.11.2012 № 595.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №49537159 від 08.12.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 595 від 29.11.2012 про стягнення з ОСОБА_2 за рахунок квартири АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість у розмірі 5 494 921, 21 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015 по ВП № 49537159 винесена правомірно, оскільки строк пред'явлення до виконання виконавчого напису від 29.11.2012 № 595 не збіг, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 49537159, подано с пропуском строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, встановленого положеннями Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим у відповідача були відсутні правові підстави для відкриття вказаного виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

В статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено вимоги до виконавчого документу, відповідно до яких, крім іншого, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Пунктом 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про нотаріат» (в редакції від 02.09.1993 № 3425-XII) виконавчий напис може бути пред'явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як уже було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №49537159 від 08.12.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 595 від 29.11.2012 про стягнення з ОСОБА_2 за рахунок квартири АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість у розмірі 5 494 921, 21 грн.

Також, колегія суддів зазначає, що ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч 3. ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи вищенаведені норми Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів зазначає, що стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання у разі його повернення з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У разі повернення виконавчого документа стягувачу, строк його пред'явлення до виконання переривається та у випадку повторного звернення стягувача із заявою про примусове виконання, знову поновлюється на строк, встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на один рік.

Таким чином, колегія суддів вважає, що виконавчий напис нотаріуса від 29.11.2012 № 595 після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.08.2014 року по ВП №36150556 може бути пред'явлений до виконання до 05.08.2015.

З матеріалів справи також вбачається, що третя особа - ПАТ «Фідобанк» 29.07.2015 звернулася до відділу Державної виконавчої служби із заявою про прийняття до виконання вищевказаного виконавчого напису та вчинення виконавчих дій, тобто без пропуску строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 11.08.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою від 29.07.2015 та постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.11.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за заявою від 12.11.2015 року на підставі п. 8. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Фідобанк» 02.12.2015 повторно звернулося до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання, а саме, виконавчого напису від 29.11.2012 № 595.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскільки строк пред'явлення до виконання виконавчого напису від 29.11.2012 № 595 переривався у відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» та не збіг, то оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015 по ВП № 49537159 винесена правомірно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.