Справа № 490/8718/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 490/8718/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Подзігун Г.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Градовського Ю.М.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ПП БК «Глиноземпромбуд» ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, приватного підприємства будівельної компанії «Глиноземпромбуд» на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (далі УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва) та згідно заяви про уточнення позовних вимог просив наступне (т.1 а.с.154-155):

- визнати неправомірними дії по ухиленню від призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобовязати зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01 листопада 1979 року по 08 грудня 1985 року та з 18 липня 1988 року по 02 січня 1992 року;

- зобовязати призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 22 жовтня 2013 року, нарахувати та виплатити пенсію, починаючи з 22 жовтня 2013 року, враховуючи при розрахунку пенсії пільговий стаж та виплачувати пенсію в подальшому.

В обґрунтування позову зазначено про наявність стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2, що дає йому право, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Дана справа, після скасування судом касаційної інстанції рішень судів першої та апеляційної інстанції, була повернута до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав неправомірним та скасував рішення УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 28/2 від 25 жовтня 2013 року.

Зобов`язав УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 22 жовтня 2013 року, обчисливши її з зарахуванням до пільгового стажу роботи позивача періоди роботи з 01 листопада 1979 року по 08 грудня 1985 року та з 18 липня 1988 року по 02 січня 1992 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції приватне підприємство будівельна компанія «Глиноземпромбуд» (далі ПП БК «Глиноземпромбуд») особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що її права порушені, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник апелянта, в особі ПП БК «Глиноземпромбуд», в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Інші учасники судового процесу в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню на наступних підставах.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно записів в трудовій книжці та архівної довідки №132 від 01 серпня 2012 року позивач з 01 листопада 1979 року до 01 березня 1982 року (2 роки 4 місяці) працював майстром, з 01 березня 1982 року по 01 березня 1983 року (1 рік) - в.о. виконроба, з 01 березня 1983 року по 01 грудня 1983 року (9 місяців) - майстром, з 01 грудня 1983 року по 08 грудня 1985 року (2 роки 8 днів) - виконробом, з 18 липня 1988 року по 01 листопада 1989 року (1 рік 3 місяці 15 днів) - майстром, з 01 листопада 1989 року по 02 січня 1992 року (2 роки 2 місяці 1 день) - виконробом БМУ «Глиноземпромбуд» тресту «Промбуд» комбінату «Миколаївпромбуд» (т.1 а.с.9-15).

Вважаючи, що у нього є підстави для призначення пенсії за вимогами, встановленими п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач 19 лютого 2013 року звернувся до УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом УПФУ від 05 березня 2013 року № 36-70-01 позивачу було надано розяснення про необхідність надання уточнюючої довідки, в якій мають бути вказані періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (а.с.6-7).

Після чого, УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва було направлено лист на адресу ПП БК «Глиноземпромбуд» з проханням підтвердити пільговий стаж позивача.

Однак, листом ПП БК «Глиноземпромбуд» повідомило Пенсійний фонд про те, що вони не є правонаступниками БМУ «Глиноземпромбуд», в якому працював позивач в спірний період, а тому не мають можливості видати таку довідку (т.1 а.с.23-24).

Аналогічну відповідь від ПП БК «Глиноземпромбуд» від 05 квітня 2013 року за №22 отримав і позивач на свою заяву від 25 березня 2013 року (т.1 а.с.19-20).

Після чого, УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25 жовтня 2013 року №28/2.

З даного рішення вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки про характер роботи позивача (а.с.58).

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 у 2013 році звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року позов було задоволено (т.1 а.с.72-73, 87-90).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 січня 2016 року рішення судів були скасовані та справу направлено на новий розгляд (т.1 а.с.143-145).

Касаційний суд зазначив, що суди не перевірили чи достатньо пільгового стажу для призначення позивачу пенсії відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та чи наявний у нього інший пільговий стаж, який підлягає зарахуванню.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з записами у трудовій книжці та відповідно до архівної довідки, позивач дійсно працював майстром та виконробом БМУ Глиноземпромбуд, тому, враховуючи, що дана посада відноситься до Списку №2, він має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також суд зазначив, що не вбачає підстав для визнання дій Пенсійного фонду по ухиленню від призначення пенсії незаконними, оскільки права позивача будуть поновлені шляхом скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25 жовтня 2013 року №28/2.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції не було дотримано вимоги ст. 159 КАС України, у звязку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі-Закон № 1788), в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Пунктом «б» ч.1 ст. 13 Закону №1788, в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Отже, позивач вважаючи, що має необхідний пільговий стаж та вік, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пільгової пенсії, оскільки вказаний стаж складає 9 років 6 місяців 24 дні, що дає йому право на зменшення пенсійного віку на три роки (57 років).

Частина 5 ст. 13 Закону №1788 встановлює, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачений законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно ст. 100 Закону №1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок застосування Списків №1 і №2), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При визначенні права ОСОБА_2 на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно застосовувати «Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10», який передбачав, що право на пільгову пенсію користуються майстри будівельних та монтажних робіт та виконроби на будівництві та реконструкції, технічному переоснащенні, реставрації та ремонті будівель, споруд та інших обєктів (розд. XXVII).

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Статтею 62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд першої інстанції вважав, що записи у трудовій книжці позивача про те, що він працював майстром та виконробом БМУ «Глиноземпромбуд» тресту «Промбуд» комбінату «Миколаївпромбуд» протягом 9 років 6 місяців 24 днів свідчать про те, що дані посади та характер виконуваних робіт належить до Списку №2.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не може погодитися з таким твердженням, оскільки по-перше: посада, яка вказана в трудовій книжці не відповідає посаді вказаній в «Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10», а по-друге: трудова книжка, відповідно до ст.62 Закону №1788, підтверджує тільки стаж роботи, а не її характер.

Так, в трудовій книжці позивача вказано, що він працював майстром та виконробом, однак вказаний Список №2 містить посаду «майстри будівельних та монтажних робіт та виконроби на будівництві та реконструкції, технічному переоснащенні, реставрації та ремонті будівель, споруд та інших обєктів» (розд. XXVII).

Крім того, п. «б» ч.1 ст. 13 Закону №1788 передбачено обовязкову умову призначення пільгової пенсії зайнятість особи повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що може бути підтверджено уточнюючою довідкою. Трудова книжка вказаних відомостей не містить.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком № 637, визначено документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, на підставі яких установлюється трудовий стаж. Зокрема, згідно з п. 20 казаного Порядку, у тому разі, коли в трудовій книжці немає відомостей, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або його номер, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.

Аналізуючи викладені норми законодавства, слід підкреслити, що право на пенсію за віком на пільгових умовах серед іншого залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов'язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначена позиція за аналогічною справою викладена в постанові Верховного суду України від 07 липня 2015 року у справі №21-639а15/2-а/179/9/14.

Колегія суддів вважає, що відсутність уточнюючої довідки про підтвердження пільгової роботи позивача не дає йому права на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Отримання такої довідки можливо, оскільки постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, яка набрала законної сили у лютому 2014 року, встановлено, що ПП БК «Глиноземпромбуд є правонаступником БМУ «Глиноземпромбуд», на якому і працював позивач.

Тому ствердження суду про неможливість отримання позивачем такої довідки є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Про зазначені обставини наголошував і апелянт, який вважав, що у ПП БК «Глиноземпромбуд» є обовязок як у правонаступника надати позивачу уточнюючу довідку.

Також необхідно зазначити, що суд першої інстанції помилково зазначив про те, що органами пенсійного фонду було відмовлено позивачу в призначенні пенсії в тому числі з підстав відсутності відомостей щодо проведення атестації робочих місць.

Аналіз рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25 жовтня 2013 року №28/2 свідчить, що єдиною підставою для відмови в її призначенні була відсутність уточнюючої довідки, яка підтверджує особливий характер роботи позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії.

Втім, як вбачається з трудової книжки позивача, останній працював на посадах майстра та виконроба по 02 січня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Постанова №422).

Отже, враховуючи, що позивач працював на вказаних посадах до 21 серпня 1992 року питання атестації робочих місць не є предметом спору.

За таких обставин справи, враховуючи, що позивач не відповідає умовам, закріпленим в п.«б» ч.1 ст.13 Закону №1788, які є обов'язковими для набуття громадянином права на пенсію за віком на пільгових умовах, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційних скарг та про необхідність скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, беручи до уваги, що судом першої інстанції неповно були зясовані обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, висновки, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, неправильно були застосовані норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення, воно, на підставі п. п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Також, судом апеляційної інстанції ухвалою від 05 квітня 2016 року апелянту, в особі УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, було відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення за подання апеляційної скарги.

Суд, на підставі ст.88 КАС України, стягує відстрочений судовий збір з управління Пенсійного фонду у розмірі 37,85 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, приватного підприємства будівельної компанії «Глиноземпромбуд» задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року скасувати.

Прийняти у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва судовий збір у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 85 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК в Одеській області / Приморський р-н./ 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, рахунок отримувача 1008, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський