Справа № 308/2562/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2562/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

- головуючого судді - Шепетко І. О.,

- при секретарі - Терпай С.В.,

- за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про перерахунок щорічної разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради виплатити йому 4443,00 грн. кошти, які не були йому доплачені при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він на момент виплати щорічної разової грошової допомоги мав статус інваліда 3-ї групи. У травні 2015 року відповідач виплатив йому щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік в розмірі 2200,00 грн., яка на його думку не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, позивач посилається на те, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмові заперечення проти заявленого позову, в яких, зокрема, зазначає, що позов поданий з пропущенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, а також те, що виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік була проведена у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідно до ч. 2 ст 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради здійснило позивачу виплату грошової допооги у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак твердження позивача про незаконність дій Управління вважає безпідставними. Не погоджуючись з позовом, просить відмовити у його задоволені.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням Серії Б № 169116, виданим Ужгородським міським управлінням соцзахисту 13 жовтня 2015 року. При цьому, встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач мав 3-ю групу інвалідності.

Згідно відповіді Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 09.02.2016 року вих. № 534/28.09-07 на адвокатський запит ОСОБА_1, - згідно платіжного доручення № 97 від 21 квітня 2015 року було перераховано щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня інваліду війни 3-ї групи ОСОБА_2 в сумі 2200,00 грн. на особовий рахунок, відкритий в Приватбанку. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», передбачено у 2015 році розмір для виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, а саме: ІІІ група 2200,00 грн.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зі змісту статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 станом на 21 квітня 2015 року мав статус інваліда 3-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

ОСОБА_2 21 квітня 2015 року отримав разову грошову допомогу у розмірі 2200,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо виплати допомоги у розмірі, меншому, ніж встановлений ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» - норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 45, ст. 425 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 147 від 31 березня 2015 року «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», установлено, що у 2015 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин у таких розмірах: I групи - 2835 гривень; II групи - 2475 гривень; III групи - 2200 гривень.

Згідно з п. 8 ст. 7 БК України - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, та відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Кодексу, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 13 січня 2012 року вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачу правомірно нарахована та виплачена щорічна одноразова допомога до 5-го травня за 2015 рік у розмірі 2200,00 грн., а тому відсутні підстави для задоволення вимог позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 11, 71, 99, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про перерахунок щорічної разової грошової допомоги - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3