Справа № 751/5551/16-а
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/5551/16-а
Провадження №2-а/751/186/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І.А.,

при секретарі Летяга М.О.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання дій протиправними (незаконними) та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради, щодо призначення та виплати мені щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в меншому розмірі, ніж встановлено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796 - XII - неправомірними; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської у місті Чернігові ради зробити мені перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796 - XII з урахуванням виплаченої допомоги за 2015 рік.

Позивач в судовому засідання адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Додатково просив поновити йому строк звернення до суду з позовом.

Представник відповідача в судове засідання не з'явивсь, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29). Від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення, в яких вказують, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає (а.с.16), та заява, в якій просили розгляд справи проводити без участі представника управління (а.с.30).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, 2 група інвалідності (а.с.7-8).

11.05.16. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат (а.с.9),

Листом від 13.05.16. Управління повідомило позивача про те, що відповідно до законодавства ними щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120,00 грн. за 2015 рік нарахована 03 червня та виплачена 16 червня 2015 року, у разі незгоди з рішенням, прийнятим за зверненням, позивачка має право оскаржити його до вищого органу або суду (а.с.10). На підтвердження виплати вказаної суми Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради надало відомості про виплати (а.с.31-35). Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач 30.05.16. звернувся до суду.

У Конституції України передбачені гарантії прав громадян на соціальний захист, зокрема такі, як законодавче закріплення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92), визначення джерел державного соціального забезпечення (ч. 2 ст. 46) контроль за використанням коштів Державного бюджету України (ст. 98). Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе, своєї сім'ї, гарантоване ст. 48 Конституції України.

Згідно ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища у державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимого зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйар Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року було внесено зміни до низки нормативно правових актів, серед яких і Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є чинним та неконституційним не визнавався.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою; компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої та третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року № 3 рп/2012 встановлено, що нормативно - правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

В п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення ряду законів України, зокрема ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже суд приходить до висновку, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена постановою КМУ від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої відповідач здійснив виплату допомоги на оздоровлення позивачу у визначеному нею розмірі, оскільки іншого розміру такої допомоги у 2015 році не встановлено, а ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2015 року, не встановлює розміру такої допомоги.

Позивач просив поновити строк звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що пенсію та соціальні виплати він отримує по ощадній книжці, а тому про нарахування допомоги на оздоровлення в розмірі 120 грн. дізнався лише у травня 2016 року, отримавши роздруківку з банку (а.с.37-39), тому суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1 в 2015 році виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 120 гривень, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 99, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання дій протиправними (незаконними) та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.А. Косач