Справа № 335/7719/16-а
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7719/16-а 2-а/335/248/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08липня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви ОСОБА_1, приходжу до висновку що даний спір не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одною стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова або службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень крім випадків коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності конституцією України чи іншими законамиУкраїни встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, захист порушених прав та інтересів шляхом звернення до адміністративного суду можливо лише в сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 2 ст. 4 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судівпоширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового рішення.

Як зазначено у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ (далі Постанова), право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК України (ст. 396 ЦК України), тому такі спори з урахуванням вимог ст. 15 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (субєкта владних повноважень).

Крім цього, згідно з пунктом 27 вказаної вище Постанови свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У звязку з цим, суд відповідно до ч. 1 ст. 21, ст. 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичнихосіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядкуцивільного судочинства справи щодо; захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 416/5 від 1999 року „Про оформлення права власності на будівлю та споруди по вул. Шушенській 22 м. Запоріжжя за Товариством з обмеженою відповідальністю „Водограй.

Отже, в даному випадку даний спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, оскільки фактично предметом у даній справі є право власності на цей обєкт нерухомості.

При цьому, суддя виходить з розяснень Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених у постанові Пленуму № 3 від 01 березня 2013 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи те, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за нормами цивільно-процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради, розяснивши позивачу право на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 17, 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради закрити.

Розяснити позивачу ОСОБА_1 їїправо на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: К.В.Гашук