Справа № 583/1159/16-а
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/1159/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області

про зобов'язання надати соціальні послуги по призначенню та виплаті одноразової допомоги і страхових виплат (соціальних виплат) у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2016 р. позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить суд поновити строк звернення до суду з позовом; зобов'язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка Сумської області вчинити дії по призначенню та виплаті страхових виплат (соціальних виплат) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а з 01.01.2015 р. відповідно до Закону України № 1105-XIV в новій редакції «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме одноразової допомоги за наслідками стійкої втрати працездатності виходячи із розміру середньомісячного заробітку та щомісячні страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню відповідно до висновків МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 за результатами визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надані медичної та соціальної допомоги виходячи з розміру середньомісячного заробітку позивача по місцю працевлаштування без строку, з урахуванням визначення 35 % втрати працездатності за період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р., в тому числі 20 % пневмоконіоз, 15 % сенсоневральна туговухість; та за минулий час втрати працездатності 20 % пневмоконіоз, за період з 1.03.2014 р. по 26.03.2014 р.; суму витрат на необхідну соціальну допомогу, починаючи з 1.03.2014 р. без строку, з корегуванням суми виплат у зв'язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.. 34 Закону України «Про оплату праці» та індексації суми страхових виплат відповідно до законодавства.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що актом № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. йому (ОСОБА_1.) встановлений діагноз пневмоконіоз - професійне захворювання, та початкове явище сенсоневральної туговухості. Висновком МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках йому встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 20.02.2008 р. по 01.03.2010 р. у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу від 2007 р. первинно, відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені. Довідкою МСЕК серія 10 ААА № 011006 від 08.04.2010 р. йому підтверджено втрату працездатності 20 % у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіоз. Висновком МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 року йому (ОСОБА_1.) встановлено 35 % втрати професійної працездатності, в тому числі 20 % пневмоконіоз (повторно), 15% сенсоневральна туговухість (первісно). З урахуванням виявлених та медично підтверджених діагнозів він (позивач) у грудні 2014 р. звернувся до виконавчої дирекції ФССНВ м. Красний Луч Луганської області із заявою про призначення одноразової допомоги у зв'язку з встановленням 15% втрати професійної працездатності по сенсоневральній туговухості (первісно), однак йому в цьому було відмовлено, а тому він (ОСОБА_1.) звернувся з позовом в Краснолуцький міський суд Луганської області про визнання неправомірними дій виконавчої дирекції ФССНВ м. Красний Луч щодо відмови у призначенні йому одноразової допомоги. Однак у зв'язку з початком у 2014 року російської збройної агресії він (позивач) змушений був переїхати на постійне проживання в с. Піонер Охтирського району Сумської області, і справа за його позовом так і не була розглянута судом. Тому у грудні 2015 р. він (позивач) звернувся з заявою за новим місцем свого проживання до виконавчої дирекції ФССНВ м. Охтирка про призначення та виплату йому одноразової допомоги у зв'язку з встановленням 15% втрати професійної працездатності по сенсоневральній туговухості (первісно). Листом відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка від 18.03.2016 р. його (позивача) було повідомлено про відмову у проведенні виплат одноразової допомоги, оскільки відповідно до постанови 1206/10488/1048//12 від 28.04.2014 р. дане питання було розглянуто Фондом у Луганській області з прийняттям рішення про відмову у призначенні одноразової допомоги. Одночасно відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка посилалося на п. 3.5.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 р. № 24, згідно якого при встановленні МСЕК вищого ступеня стійкої втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження одноразова допомога не призначається. Вважає відмову відділення виконавчої дирекції ФССНВ у м. Охтирка у призначенні та виплаті йому одноразової допомоги неправомірною, так як висновком МСЕК серія 2-20 № 032703 від 27.02.2008 року встановлена втрата працездатності 20% по пневмоконіозу, а процент втрати працездатності по сенсоневральній туговухості не встановлювався. А висновком МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 року було встановлено процент втрати професійної працездатності 15% по сенсоневральній туговухості первісно. Тому він (позивач) вважає, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ( ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у новій редакції) він має право на виплату одноразової допомоги, так як висновком МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 року йому (позивачу) було встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності з урахуванням іншої професійної хвороби. Вважає, що він (позивач) має право на одноразову допомогу за наслідками встановлення стійкої втрати працездатності виходячи з розміру середньомісячного заробітку та на призначення та виплату щомісячної страхової виплати у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню відповідно до висновку МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 року та на фінансування витрат на соціальну та медичну допомогу, починаючи з 01.03.2014 р. безстроково.

Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області Бутко О.В. в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що позивач звернувся з позовом до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка в порядку адміністративного судочинства. Однак згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV - Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» - відповідно до положень розділів І і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач отримав професійне захворювання, факт якого було підтверджено актом форми П-4 від 18.01.2008р., відповідно до якго (п.14) було зазначено діагнози «пневмоконіоз» та «сенсоневроральна туговухість». 27.02.2008 року на підставі даного акту Луганським обласним центром МСЕ було проведено освідчення ОСОБА_1 і встановлено йому 20% втрати працездатності, з зазначенням, що % по «сенсоневральній тугоухості» не визначалися. На даний момент не відомо, по яким причинам позивачу не було визначено % по «сенсоневральній тугоухості». Існують випадки, коли при проходженні лікарняно- консультаційних комісій перед освідченням на МСЕК певне захворювання не виявляється. У зв'язку з чим представник відповідача вважає, що потребує з'ясування питання про причину не встановлення Луганським обласним центром МСЕ % втрати працездатності по «сенсоневральній туговухості». 07.04.2008 року позивач звернувся до відділення ВД ФССНВ у м.Красний Луч Луганської області з заявою про призначення страхових виплат. Постановою відділення ВД ФССНВ у м.Красний Луч Луганської області №1206/10488/10488/2 від 09.04.2008 року позивачу було призначено одноразову допомогу з розрахунку 20 розмірів його середнього заробітку, але не більше 37980,00грн.(обмеження було закріплено в ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції чинній на момент призначення). 08.04.2010 р. та 14.03.2012р. Луганським обласним центром МСЕ було проведено повторне освідчення ОСОБА_1 і при останньому освідченні йому було збільшено до 25% втрати працездатності без встановлення % по «сенсоневральній туговухості». Причини не встановлення відсотків по іншому захворюванню («сенсоневральній туговухості») МСЕК при переогляді потерпілого також підлягає з'ясуванню. 10.04.2014 р. Луганським обласним центром МСЕ було проведено переосвідчення потерпілого та встановлено йому 35% втрати працездатності, в тому числі 15% первинно, по «сенсоневральній туговухості». 24.04.2014р. до відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області ОСОБА_1 було подано заяву про продовження йому страхових виплат у зв'язку з переосвідченням на МСЕК. Постановою відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014р. №1206/10488/10488/12 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені одноразової допомоги за встановлені первинно 15% втрати працездатності по «сенсоневральній туговухості», оскільки він уже проходив 27.02.2008 року освідчення на МСЕК. Зазначену постанову потерпілим було отримано. У ній було зазначено, що в разі не згоди він мав право оскаржити її до спеціальної комісії при Відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області або до суду, що ним не було зроблено. З огляду на викладені факти представник відповідача вважає, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню оскільки, у відповідності до абзацу 2 ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ та пункту 3.5.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007р. №24 - у разі погіршення здоров'я потерпілого внаслідок раніше одержаного каліцтва або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків, при встановленні йому МСЕК вищого ступеня стійкої втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження одноразова допомога не призначається. Окрім того, відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області та Відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області є окремими юридичними особами. У відповідності до ч.1 ст.96 ЦК України та до норм Господарського кодексу України кожна юридична особа несе відповідальність самостійно відносно своєї діяльності. З огляду на той факт, що у виплаті одноразової допомоги ОСОБА_1 було вже відмовлено відділенням ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області, ОСОБА_1 мав можливість оскаржувати дії саме даної юридичної особи. Більш того в матеріалах справи міститься лист Управління ВД ФССНВ у Луганській області, відповідно до якого він мав право оскаржити дії відділення Фонду у м. Красний Луч до комісії створеної при даній установі оскільки рішення про відмову було прийняте до 1 грудня 2014р. (абзац 3 листа №02/195 від 26.01.2016р.). Більш того, справа ОСОБА_1 на момент звернення до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка з заявою про призначення йому одноразової страхової виплати не перебувала на обліку у відділенні ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області. Справу було передано за актом прийняття-передачі справ про страхові виплати (членів їх сімей) 09.03.2016р. Після проходження позивачем пересвідчення на Охтирській МСЕК 30.03.2016 р. останнім 01.04.2016 р. було подано заяву про продовження страхових виплат, про що відділенням ВД ФССНВ у м. Охтирка 08.04.2016р. було винесено постанову №1814/10488/10488/17 про продовження йому страхових виплат з розрахунку 35% від відкорегованої суми середнього заробітку.

Представник відповідача - Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до акту № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. ОСОБА_1 встановлений діагноз пневмоконіоз, ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення ЛН-І (першої) ст., переважно по рестриктивному типу. Захворювання професійне. Початкове явище сенсоневральної туговухості Н.90.3. Захворювання професійне.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 20.02.2008 р. по 01.03.2010 р. у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу від 2007 р. первинно, відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені.

07.04.2008 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про призначення страхової виплати у зв'язку з професійним захворюванням на виробництві. До заяви було додано акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, довідка про середню заробітну плату, копія трудової книжки, копія паспорта та ідентифікаційного кода.

Постановою відділення ВД ФССНВ в м. Красний Луч № 1206/10488/10488/2 від 09.04.2008 р. ОСОБА_1 було призначено одноразову допомогу у разі стійкої втрати професійної працездатності 20% відповідно до висновку МСЕК від 27.02.2008 р. серія 2-20СУ № 032703 в сумі 37980,00 грн.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 011006 від 08.04.2010 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 01.03.2010 р. по 01.03.2012 р. у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіоз від 2007 р. повторно.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 089410 від 14.03.2012 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 25 % професійної працездатності на період з 01.03.2012 р. по 01.03.2014 р. у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіоз повторно, відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені.

Листом від 25.03.2014 року відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області направило ОСОБА_1 в ОЦМСЕ м. Луганськ для встановлення сукупних відсотків втрати працездатності у звязку з профзахворюваннями (по пневмоконіозу повторно, по сенсоневральній туговухості - первинно), встановленими згідно акту форми П-4 № 1 від 18.01.2008 р.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності на період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р.; в тому числі 20 % по пневмоконіозу професійному захворюванню від 2007 р. повторно, 15 % по сенсоневральній туговухості професійному захворюванню від 2007 р. первинно; за минулий час: 20 % на період з 01.03.2014 р. до 26.03.2014 р. по пневмоконіозу від 2007 р. повторно.

24.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про проведення перерахунку призначених йому страхових виплати у вз'язку зі зміною % втрати професійної працездатності відповідно до висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності після повторного огляду .

Постановою № 1206/10488/10488/10 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 було призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 706,51 грн. на період з 01.03.2014 р. по 25.03.2014 р. включно відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 про встановлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності 20%.

Постановою № 1206/0488/10488/11 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у продовженні та призначенні щомісячної страхової виплати у зв'язку з розглядом справи у суді по приведенню акту П-4 у відповідність.

Крім того, постановою № 1206/0488/10488/12 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової допомоги, так як відсоток втрати працездатності по профзахворюванню сенсоневральної туговухості було розглянуто 27.02.2008 р. на Луганської проф.. МСЕК згідно довідки МСЕК 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р.

Рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 25.07.2014 р. по справі № 413/3703/14-ц пр. № 2-о/413/105/14, що набрало законної сили, встановлено факт, що акт за формою П-4 № 1 від 18.01.2008 р. щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є документом, який має юридичне значення для продовження виплат йому страхових сум по відшкодуванню шкоди здоров'ю виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань в м. Красний Луч Луганської області.

Постановою № 1206/0488/10488/14 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 24.10.2014 р. ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1236,39 грн. на період з 26.03.2014 р. по 31.03.2016 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873.

Згідно довідки відділення ВД ФССНВ у м. Дніпропетровську № 384 від 25.08.2015 р. - ОСОБА_1 перебував на обліку в даному відділенні як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району АТО, та отримував страхові виплати за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2015 р. Заборгованість з 01.04.2014 р. по 31.10.2014 р. виплачена в повному обсязі.

07.07.2015 р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про передачу його особової справи за місцем проживання та реєстрації: с. Піонер Охтирського району Сумської області.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 07.07.2015 р. постановою № 1206/0488/10488/14 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 07.07.2015 р. ОСОБА_1 було припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, у зв'язку з зняттям з обліку справи потерпілого та передачею її за межі області; виплату припинено з 01.07.2015 р.

Відповідно до Акту прийняття-передачі справ про страхові виплати потерпілих від 09.03.2016 р. справу про страхові виплати потерпілого ОСОБА_1 було передано з управління ВД ВССНВ у Сумській області до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 269969 від 30.03.2016 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності по професійному захворюванню АКТ № 1 від 18.01.2008 р., дата переогляду 30.03.2018 р.

01.04.2016 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області про продовження раніше призначених страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням.

Постановою № 1814/0488/10488/17 відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області від 08.04.2016 р. ОСОБА_1 продовжено виплату раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1334,06 грн. на період з 01.04.2016 р. по 30.03.2018 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 та висновку МСЕК від 30.03.2016 р. серія 10 ААА № 269969.

Судом також встановлено, що 27.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області про призначення та виплату одноразової грошової допомоги по встановленим 15 % втрати працездатності по професійному захворюванню за висновком МСЕК від 20.04.2014 р.

Листом відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ у м. Охтирка Сумської області № 753-25-05 від 17.12.2015 року ОСОБА_1 на його заяву від 27.11.2015 року було повідомлено, що призначення та виплата одноразової допомоги по встановлених йому 15 % втрати працездатності по професійному захворюванню висновком МСЕК від 20.04.2014 року буде проведено лише після надходження письмового підтвердження про те, що підлеглими відділеннями управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань України у Луганській області зазначена виплата не проводилася.

Встановлено, що листом Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ у м. Охтирка Сумської області № 80-12-15 від 18.03.2015 р. ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні виплати одноразової грошової допомоги за висновком МСЕК від 20.04.2014 р., дану відмову відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка мотивувало тим, що постановою № 1206/0488/10488/12 від 28.04.2010 р. відділення ВД ФССНВ в м. Красний Луч Луганської області дане питання вже розглядалося та ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової допомоги, а також тим, що відповідно до п. 3.5.2 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 р. № 24 - при встановленні МСЕК вищого ступеня стійкої втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження одноразова допомога не призначається.

Суд вважає, що бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності є незаконною та суперечить Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), при цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Закону № 1105-XIV страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів.

Відповідно до ст.14 Закону № 1105-XIVДо професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, наведено у статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, зокрема: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону.

Відшкодування шкоди, заподіяної застрахованому ушкодженням його здоров'я, регламентовано розділом V Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким також наведено перелік страхових виплат.

Положеннями статті 28 Закону визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Тобто, страхова виплата одноразової допомоги потерпілому є одним з видів відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я.

Відповідно до статті 30 Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Абзацом 2 пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення №1317) встановлено, що медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

За приписами пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Порядок виплати одноразової страхової виплати визначається частиною 2 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), за змістом якої у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідно до акту № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. ОСОБА_1 встановлений діагноз пневмоконіоз, ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення ЛН-І (першої) ст., переважно по рестриктивному типу. Захворювання професійне. Початкове явище сенсоневральної туговухості Н.90.3. Захворювання професійне.

Тобто даним актом у ОСОБА_1 було встановлено два професійних захворювання.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 20.02.2008 р. по 01.03.2010 р. у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу від 2007 р. первинно, а відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені.

Відповідно до Випискою з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності на період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р.; в тому числі 20 % по пневмоконіозу професійному захворюванню від 2007 р. повторно, 15 % по сенсоневральній туговухості професійному захворюванню від 2007 р. первинно.

Таким чином, судом встановлено, що при подальшому обстеженні МСЕК (виписка з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р.) потерпілому ОСОБА_1 встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності - 35 %, з урахуванням іншої професійної хвороби - сенсоневральної туговухості - 15 %.

Доводи представника відповідача - відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка про те, що висновком МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності позивачу ОСОБА_1 процент втрати професійної працездатності по сенсоневральній туговухості (15%) був встановлений не первинно, а повторно, бо наявність даного захворювання у ОСОБА_1 була встановлена ще актом № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р., - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Висновком МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. за наслідками розгляду акта № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. було встановлено втрату 20 % професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу, а процент втрати професійної працездатності у зв'язку з іншим професійним захворюванням - сенсоневральною туговухістю (15%) був встановлений висновком МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. Відповідно до статті 30 Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я.

Таким чином, встановлення самого факту наявності професійного захворювання без визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках не дає підстав для здійснення страхової виплати.

Статтею 36 вказаного Закону визначено порядок розгляду справ про страхові виплати. Так, Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 27 квітня 2007 року № 24, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982 (далі - Порядок №24).

Згідно пункту 1.2 Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)- у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду)зобов'язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті.

Таким чином, належним відповідачем по даній справі є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області.

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на вимоги законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності є незаконною, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області слід зобов'язати призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з встановленням вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності з урахуванням іншої професійної хвороби, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків, відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 року серія 10 ААА № 224873, згідно якого ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15% сенсоневральної туговухості первинно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка Сумської області вчинити дії по призначенню та виплаті щомісячних страхових виплат у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню відповідно до висновків МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873, - не підлягають задоволенню, так як виплата щомісячних страхових виплат у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 проводиться відповідно до постанови № 1206/0488/10488/14 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 24.10.2014 р.. згідно якої ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1236,39 грн. на період з 26.03.2014 р. по 31.03.2016 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873. Згідно довідки відділення ВД ФССНВ у м. Дніпропетровську № 384 від 25.08.2015 р. - ОСОБА_1 перебував на обліку в даному відділенні як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району АТО, та отримував страхові виплати за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2015 р. Заборгованість з 01.04.2014 р. по 31.10.2014 р. виплачена в повному обсязі. Постановою № 1814/0488/10488/17 відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області від 08.04.2016 р. ОСОБА_1 продовжено виплату раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1334,06 грн. на період з 01.04.2016 р. по 30.03.2018 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 та висновку МСЕК від 30.03.2016 р. серія 10 ААА № 269969.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка Сумської області вчинити дії по призначенню та виплаті суми витрат на необхідну соціальну допомогу, починаючи з 1.03.2014 р. без строку, з корегуванням суми виплат у зв'язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.. 34 Закону України «Про оплату праці» та індексації суми страхових виплат відповідно до законодавства, - не підлягають задоволенню, так як документи, на підставі яких може здійснюватись відшкодування витрат на соціальну допомогу, передбачену п.6 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), позивачем не надані, крім того, відсутні докази про те, що відповідачем було порушено право позивача на корегування (індексацію) суми виплат у зв'язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги, а тому суд не може захищати ще не порушене право.

У пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 вказаної статті).

Отже, за змістом вказаної статті у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи по садової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах влад них управлінських функцій, тобто їх діяльності, спрямовано ї на виконання покладених на них Конституцією чи законами У країни завдань.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового ви рішення.

Відповідно д о приписів статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням, а відповідно до частини 1 статті 18 цього ж Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Згідно зі статтею 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справи про страхові виплати.

Спір у даній справі виник з при воду реалізації компетенції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у сфері управління та стосовно виконання покладених на нього обов'язків.

Оскільки в даному випадку оскаржуються дії органу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Охтирка Сумської області з приводу призначення та виплати страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», то такий спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду з даним позовом, оскільки він був пропущенийпозивачем з поважних причин. Доказом поважності причин пропуску строку позовної давності є довідка від 03.12.2014 року про переміщення ОСОБА_1 з тимчасово окупованої території в м. Дніпропетровськ, та документи, надані позивачем, що підтверджують факт його звернення з позовом до Краснолуцького міського суду Луганської області щодо неправомірної відмови відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч у виплаті одноразової допомоги: копія заперечення на позовну заяву, поданого відповідачем - відділенням ВД ФССНВ у м. Красний Луч, договором про правову допомогу від 24.06.2014 р., відповідями на заяви позивача Апеляційного суду Луганської області, Новопсковського районного суду Луганської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105 - ХІV, статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з встановленням вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності з урахуванням іншої професійної хвороби, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків, відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 року серія 10 ААА № 224873, згідно якого ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15% сенсоневральної туговухості первинно.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Плотникова Н.Б.