Справа № 802/267/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/267/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В,

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

06 липня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до в.о. директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_3, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до в.о. директора департаменту ДАБІ у Вінницькій області ОСОБА_3, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій область, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати бездіяльність посадової особи ОСОБА_3, що полягає у не належному розгляді його скарги від 01.02.2016 року протиправною; зобовязати департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути його скаргу з дотриманням вимог Закону України Про звернення громадян, надавши можливість реалізувати свої права згідно ст. ст. 18, 19 вказаного Закону.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано бездіяльність в.о. директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_3, що полягає у неналежному розгляді скарги ОСОБА_2 від 01.02.2016 року протиправною. Зобовязано департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_2 від 01.02.2016 року з дотриманням вимог визначених статтями 18,19 Закону України Про звернення громадян.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року змінити в частині відмови у відшкодуванні витрат за відрив від звичних занять, стороні на користь якої постановлено рішення суду і яка не є суб'єктом владних повноважень, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явивилися.

Крім того, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 01.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся із скаргою до директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, у якій вказав, що мешкає за адресою: 2-й пров. Р.Зорге, 17, м. Вінниця, будинок належить частково (13/20) йому та частково ОСОБА_4. Останнім в порушення правил ДБН, санітарних правил, самочинно зведені господарські споруди (гараж, сарай, вбиральня), прибудова до будинку. Враховуючи викладене, просив вжити заходи належного реагування для припинення порушень громадянином ОСОБА_4 та запросити його на перевірку, ознайомлення з матеріалами та розгляд скарги.

17.02.2016 року ОСОБА_2 отримав відповідь на скаргу від 15.02.2016 року за №27-К-44-2, у якій вказано, що в ході проведеної перевірки встановлено, що громадянином ОСОБА_5 виконання будь-яких будівельних робіт не здійснюється та будівлі відповідають технічному паспорту КП Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа №18790 від 06.08.2012 року), у якому самочинне будівництво не значиться..

За результатом позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №162-ПП від 12.02.2016 року.

ОСОБА_2, вважаючи, що його права порушено, звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивач оскаржує постанову суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат за відрив від звичних занять, стороні на користь якої постановлено рішення суду і яка не є суб'єктом владних повноважень.

Частиною 2 статті 91 КАС України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат за відрив від звичних занять, стороні на користь якої постановлено рішення суду і яка не є суб'єктом владних повноважень, оскільки судові витрати останнім не здійснювались, тому й підстави для компенсації йому з державного бюджету витрат за відрив від звичайних занять відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем належним чином не підтверджені понесені судові витрати у зв'язку із відривом від звичайних занять, зокрема відсутня можливість встановлення загальної тривалості часу, який витрачений позивачем на здійснення переїзду з місця проживання до суду, на участь у судових засіданнях.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність заявленої вимоги в частині відшкодування витрат за відрив від звичних занять, стороні на користь якої постановлено рішення суду і яка не є суб'єктом владних повноважень, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7