Справа № 404/8366/15-а(2-а/404/639/15)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року справа № 404/8366/15-а(2-а/404/639/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2016 року у справі № 404/8366/15-а(2-а/404/639/15) за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Кіровоградській області ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 26 листопада 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Кіровоградській області ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач-2), в якому просить суд визнати постанову №202/2015-кд по справі про адміністративне правопорушення незаконною від 03.11.2015 п.2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» незаконною, а адміністративне провадження закрити.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки містить формальних характер та базується на надуманих та спотворених фактах.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідач-1 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог ст.ст.268,280 КУпАП без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, фактично без участі позивача у процесі прийняття рішення, позбавивши останнього можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать матеріалам перевірки, якими вона оформлена. Виходячи з тексту постанови суду, єдиною підставою якою обґрунтовано судове рішення є порушенням вимог з боку відповідача вимог ст.ст. 268,280 КУпАП, однак відповідачем-2 встановлено факт правопорушення та особу яка його вчинила. Відповідачами вчинено вичерпних заходів, направлених на своєчасне направлення на адресу позивача матеріалів перевірки (акт, протокол, припис) це і направлення засобами поштового звязку, повідомлення телеграмою, вручення нарочно, однак ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) в будь-який спосіб ігнорував (відмовлявся) їх отримувати.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін посилаючись при цьому на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 23.09.2015 року на адресу управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області надійшла скарга від ОСОБА_3 про перевірку законності будівництва на самовільно зайнятій ділянці землі за адресою вул. Волкова, 13-Д в м. Кіровограді (а.с. 50).

Згідно з п. 1 наказу № 976 від 08.09.2015 року «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю» уповноважено керівників (їх заступників) територіальних органів - структурних підрозділів апарату Держархбудівнспекції - департаментів державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області направляти головних інспекторів будівельного нагляду на проведення планових та позапланових перевірок на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також підписувати направлення на проведення планових та позапланових перевірок (а.с.51).

Як вбачається з направлення № 716 від 24.09.2015 року для проведення позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградської області ОСОБА_2 направлена для здійснення позапланової перевірки на обєкт містобудування по вул. Волкова, 13-Д в м. Кіровограді на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 976 та заяви (вх. № Р-184 від 23.09.2015 року) (а.с.52).

З акта № 717/2015 від 25.09.2015 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил вбачається, що головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 у присутності головного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_4 та скаржника ОСОБА_3 на підставі скарги проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 за адресою вул. Волкова, 13-Д в м. Кіровограді (а.с.53).

25 вересня 2015 року відповідачем-1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 189/2015-Кд щодо порушення позивачем ч. 7 ст. 96 КУпАП (а.с.54).

Відповідачем-1 25 вересня 2015 року було складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт № 171/2015-Кд, яким зобовязано позивача негайно зупинити виконання будівельних робіт про виконання припису необхідно було повідомити відповідача до 08 жовтня 2015 року (а.с.57).

03.11.2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову за № 202/2015-Кд, згідно з якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гр. (а.с.58).

Законність та обґрунтованість вказаної постанови № 202/2015-Кд від 25 вересня 2015 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Пунктом 4 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Відповідно до положень частини 7 статті 96 КУпАП виконання підготовчих робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, якщо такі роботи не виконувалися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт, а також наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання підготовчих робіт тягнуть за собою накладення штрафу від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності регулюється Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пунктів 16, 18 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється контроль, а другий залишається в інспекції. Акт підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування щодо якого здійснено перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю відповідачем-1 було складено акт № 717/2015 від 25.09.2015 року, в якому зазначено про відмову позивача від підпису (а.с.53).

Примірник акта надіслано позивачу поштою ДПУППЗ Укрпошта відділення №22, про що мається відмітка в акті.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 17 Порядку передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з виявленням порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідачем-1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, від підпису якого позивач відмовився (а.с. 54,57).

Примірник припису було надіслано позивачу поштою ДПУППЗ України відділення №22, про що в ньому міститься відповідна відмітка.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки містобудівної діяльності ОСОБА_1 відповідачем-1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №129/2015-Кд від 25 вересня 2015 року в якому зазначено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.54).

Однак, матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 примірника вищезазначеного протоколу. Відмітка про направлення примірника протоколу позивачу засобами поштового звязку також відсутня, що свідчить про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та неналежну поведінку суб'єкта владних повноважень.

Невручення (не направлення) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності примірника протоколу про адміністративне правопорушення фактично позбавляє таку особу певних прав передбачених КУпАП, серед яких бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Таким чином враховуючи факт порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо протиправності дій відповідачів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та необхідності скасування постанови №202/2015-кд по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити й те, що суд першої інстанції задовольняючи позов та зробивши висновок проте, що відповідач-1 прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог ст.ст.268,280 КУпАП, не зазначає які саме докази, наявні в матеріалах справи, стали підставою для таких висновків, що свідчить про невідповідність постанови суду першої інстанції вимогам статті 159 КАС України.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови про закриття провадження у адміністративній справі у звязку з відсутністю події та складу правопорушення свідчить про те, що суд першої інстанції фактично перебирає на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2016 року у справі №404/8366/15-а(2-а/404/639/15) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №202/2015-кд по справі про адміністративне правопорушення від 03.11.2015 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення передбаченого частиною 7 статті 96 КУпАП.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко