Справа № 826/24703/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Кулик В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, Державного агентства рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач - ОСОБА_4, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, Державного агентства рибного господарства України, в якому просить стягнути з Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 42 915,36 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, у які визначити суму, що підлягає стягненню на користь позивача без утримання податку й інших обов'язкових платежів. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України - задовольнити частково, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, якщо вирішено не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись нормами ч. 1 ст. 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції розглядає даний спір в частині вимог апеляційної скарги відповідача щодо необхідності визначити суму, яка підлягає стягненню на користь позивача без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Так, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судове рішення про поновлення позивача на посаді, яке було прийнято 22 квітня 2015 року і підлягало негайному виконанню, було фактично виконано лише 12 жовтня 2015 року (дата видання наказу про поновлення на посаді та допуску до виконання обов'язків), то з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за період з 23 квітня 2015 року по 11 жовтня 2015 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що сума середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача становить 42 915,36 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте вважає, що судом помилково не було враховано, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, а тому суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, у справі № 826/19393/14 визнано протиправним та скасовано наказ в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Николенка О.М. від 29 жовтня 2015 року про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві; поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві; стягнуто з Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 48 094,80 грн. В частині поновлення ОСОБА_4 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць постанову допущено до негайного виконання.

12 жовтня 2015 року Наказом Голови Державного агентства рибного господарства України № 133-ТО від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві. В даному наказі зазначено: вважати ОСОБА_4 таким, що приступив до виконання обов'язків з 12 жовтня 2015 року.

Вважаючи, що Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві у зв'язку із затримкою у поновленні на роботі ОСОБА_4, повинно сплатити на його користь середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, звернувся до адміністративного суду із позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Право позивача на звернення з адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення відповідно до статті 236 КЗпП підтверджується також і правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 23 червня 2015 року по справі № 2а-3138/10/0370.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що, оскільки судове рішення про поновлення позивача на посаді, яке було прийнято 22 квітня 2015 року і підлягало негайному виконанню, було фактично виконано лише 12 жовтня 2015 року (дата видання наказу про поновлення на посаді та допуску до виконання обов'язків), з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за період з 23 квітня 2015 року по 11 жовтня 2015 року.

При цьому, суд першої інстанції правильно визначив суму яка підлягає стягненню за такий період, а саме, що період затримки виконання рішення про поновлення на посаді складає 116 робочих днів, що середньоденна заробітна плата позивача, з якої обчислюється втрачений заробіток за час вимушеного прогулу, складає 369,96 гривень, а отже, сума середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача-1, становить: 369,96 грн. *116 днів=42 915,36 грн.

Також судом правильно встановлено, що Головрибвод самостійно розпоряджається коштами, які передбачені його кошторисом, зокрема, і коштами, виділеними в рахунок фонду оплати праці його працівників, а отже, відповідальним за нарахування та виплату середнього заробітку є Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві.

Наведене підтверджується матеріалами справи та апелянтом не спростовується,

Водночас, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не вирішено питання щодо сплати податків при нарахуванні таких сум та інших обов'язкових платежів.

Так згідно з абзацом 5 пункту 6 Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» (далі - Пленум) задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тому відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов'язкові платежі.

Такий висновок узгоджуються з практикою Верховного Суду України, зокрема, викладеною в постановах від 21.01.2012 № 6-87цс11 та від 14.01.2014 № 21-395а13.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним змінити постанову суду першої інстанції, доповнивши її висновком про необхідність утримати із нарахованої позивачу суми при виплаті прибуткового податку з доходів фізичних осіб, єдиного страхового внеску та інші обов'язкові платежі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, проте вирішено не всі питання. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України - задовольнити частково, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини у наступній редакції:

«Стягнути з Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 42 915,36 грн., сума вказана без утримання податків й інших обов'язкових платежів.».

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 12.07.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.