Справа № 826/25061/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Кваші Я.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Ступака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України, в якому просив суд:

- визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ Генерального прокурора України від 16.10.2015 № 471-вк про звільнення підполковника юстиції ОСОБА_2 з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно - розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та зарахування у розпорядження Генерального прокурора України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби;

- зобов'язати Генерального прокурора України поновити підполковника юстиції ОСОБА_2 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України;

- зобов'язати Генерального прокурора України виплатити ОСОБА_2 різницю в недоотриманому грошовому забезпеченні за час служби на нижчий посаді у військовій прокуратурі Центрального регіону України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючи на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 працював в органах прокуратури, починаючи з вересня 2002 року, а з 23.05.2013 року в Генеральній прокуратурі України на різних посадах.

Відповідно до ч. 5 ст. 5, ст. ст. 6, 20, 23 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», пунктів 38, 71, 72 та 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», наказом тимчасово виконуючого обов'язки Міністра оборони України Руснака І.С. від 24.04.2015 № 276 з рядовим запасу ОСОБА_2, який має класний чин «радник юстиції», укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком на п'ять років. Вказаним наказом ОСОБА_2 прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі для призначення на відповідну посаду зі штатно-посадовою категорією «полковник юстиції» та в порядку переатестації йому присвоєно військове звання «підполковник юстиції».

Наказом Генерального прокурора України від 28.04.2015 № 131-вк у зв'язку зі вступом на військову службу на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України, та за підставі ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» радника юстиції ОСОБА_2 звільнено з посади старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Наказом Генерального прокурора України № 132-вк від 29.04.2015 ОСОБА_2 призначений на посаду старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором Матіосом А.В. 16.10.2015 проведено оперативну нараду щодо підсумків роботи органів військової прокуратури за 9 місяців 2015 року та проблемних питань прокурорсько-слідчої діяльності, заходів щодо підвищення її ефективності.

Як вбачається з протоколу наради від 16.10.2015, вказано на недоліки при виконанні службових обов'язків окремими прокурорами відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно - розшукову діяльність Головної військової прокуратури (ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6).

Комісія вирішила обмежитися обговоренням щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 враховуючи, що він виявив бажання звільнитися з органів прокуратури.

16.10.2015 року ОСОБА_2 подав Генеральному прокурору України рапорт про звільнення з посади і направлення у розпорядження Міністра оборони України за результатами оперативної наради від 16.10.2015.

Також позивачем було написано рапорт б/д заступнику Генерального прокурора України - Головному військовому прокурору Матіосу А.В. про переведення ОСОБА_2 у розпорядження Міністра оборони України.

Згідно службової характеристики, складеної начальником відділу Рижуком В., на підполковника юстиції ОСОБА_2 від 16.10.2015 року, останній не відповідає займаній посаді.

Наказом Генеральної прокуратури України № 471-вк від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 9, 41 Закону України «Про прокуратуру», пунктів 82, 116, 154 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року звільнено підполковника юстиції ОСОБА_2 з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби.

17.10.2015 ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку направив Генеральному прокурору України рапорт про відкликання рапорту про звільнення та зарахування у розпорядження Міністра оборони України від 16.10.2015 з посиланням на те, що рапорт про звільнення був написаний під психологічним тиском за відсутності його волевиявлення.

20.10.2015 позивач подав Генеральному прокурору України рапорт про призначення його на посаду старшого слідчого в ОВС слідчого управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України.

30.10.2015 ОСОБА_2 було подано зауваження на протокол оперативної наради від 16.10.2015.

Вважаючи наказ Генеральної прокуратури України № 471-вк від 16 жовтня 2015 протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рапорт про звільнення було написано ним без дійсного волевиявлення та під психологічним тиском, що підтверджується подальшим рапортом про відкликання рапорту про звільнення.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ відповідача прийнятий в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям Генеральним прокурором України наказу від 16.10.2015 № 471-вк про звільнення підполковника юстиції ОСОБА_2 з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно - розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та зарахування у розпорядження Генерального прокурора України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби на підставі рапорту про звільнення.

Верховний Суд України у пункті 18 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року № 6 (зі змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно із наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідності закону.

Умови та порядок проходження служби в органах прокуратури визначається Законом України від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).

Частиною 4 ст. 8 Закону № 1697-VII передбачено, що у Генеральній прокуратурі України утворюється (на правах самостійного структурного підрозділу) Головна військова прокуратура, яку очолює заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор. На нього наказом Генерального прокурора України може також покладатися виконання інших службових обов'язків.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 9 Закону № 1697-VII встановлено, що Генеральний прокурор України призначає на посади та звільняє з посад прокурорів Генеральної прокуратури України у випадках та порядку, встановлених цим Законом;

Частиною 2 ст. 9 Закону № 1697-VII передбачено, що Генеральний прокурор України видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону № 1697-VII прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом

Відповідно до ч. 4 Закону № 1697-VII військовими прокурорами призначаються громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі.

Порядок проходження військової служби громадянами України у військовій прокуратурі визначається відповідним положенням, яке затверджується Президентом України.

Військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене відповідним Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 (далі по тексту - Положення N 1153/2008).

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що його прийнято, зокрема, на підставі п.п. 82, 116, 154 Положення N 1153/2008.

Пунктом 82 Положення N 1153/2008 визначено порядок призначення військовослужбовців на посади.

Згідно з п. 116 Положення N 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі повернення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів.

Відповідно до п. 154 Положення N 1153/2008 за погодженням із Міністерством оборони України керівник державного органу, підприємства, установи, організації, державного або комунального навчального (освітнього) закладу звільняє з посад відряджених військовослужбовців та направляє їх у розпорядження Міністерства оборони України за зверненням військовослужбовця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в період його звільнення з органів прокуратури проходив військову службу та був відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі.

Враховуючи те, що на ОСОБА_2 як на військовослужбовця Збройних сил України розповсюджується дія Положення N 1153/2008, а також враховуючи, що позивачем 16.10.2015 було подано рапорт про звільнення, звільнення останнього на підставі вказаного рапорта згідно з п. 154 Положення N 1153/2008 відповідає вимогам Закону.

Посилання позивача на подання 17.10.2015 рапорту про відкликання свого попереднього рапорту від 16.10.2015 колегія суддів відхиляє, оскільки спірний наказ про звільнення було видано відповідачем 16.10.2015, що виключає можливість врахування рапорту ОСОБА_2 від 17.10.2015.

Посилання позивача на неврахування при звільненні його попередньої роботи, на якій він характеризувався позитивно, та незаконність висновків відповідачів щодо його службової невідповідності колегія суддів відхиляє, оскільки у спірних правовідносин мало місце звільнення не за наслідками притягнення до дисциплінарної відповідальності, а звільнення за власним бажанням.

Посилання ОСОБА_2 на протиправність бездіяльності відповідачів щодо нездійснення його подальшого працевлаштування колегія суддів відхиляє, оскільки предметом даного спору є скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, а наведені вище посилання виходять за межі предмета доказування у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 11.07.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.