Справа № 580/228/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р.Справа № 580/228/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2016р. по справі № 580/228/16-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації, в якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- зобов'язати ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу позивачу ОСОБА_2 як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 10 жовтня 2015 року;

- довідку від 24.10.2014 р. № 42 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, видану позивачу ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області, продовжену з 12.02.2016 р. по 11.08.2016 p., вважати безстроковою відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2016 р. по справі № 580/228/16-а адміністративний позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 10 листопада 2015 року. Довідку № 42 від 24.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану ОСОБА_2 ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області вважати такою, що діє безстроково.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області подало апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, та вважає висновок суду першої інстанції про порушення з 10.11.2015 року прав позивача є помилковим, оскільки відповідно до п.п. 3,12 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» підстави для призначення і виплати допомоги позивачу відсутні. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2016 р. по справі № 580/228/16-а, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у липні 2014 року вимушено покинув своє постійне місце проживання в м. Донецьк внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції та переїхав до с. Камяне Лебединського району Сумської області, де мешкає на даний час.

З 24.10.2014 року позивачу ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг і він отримував з 24.10.2014 року по 23.12.2014 року по 442 грн. щомісячно, а з 24.12.2014 року по 23.02.2015 року по 221 грн. щомісячно, після чого відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року за № 505 виплата допомоги була припинена внаслідок відсутності у ОСОБА_2 постійного місця роботи.

24.09.2015 року позивач влаштувався на постійну роботу і 01.10.2015 року звернувся до відповідача з заявою про подальше отримання щомісячної адресної допомоги.

19.11.2015 року позивачу рішенням було відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання в звязку з тим, що виплата вже призначалась і була припинена на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 505.

Позивач не погодився з відмовою у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право отримувати щомісячну адресну допомогу переміщеній особі, на підставі довідки, яка повинна діяти безстроково, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 01.10.2014 року №505, передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п. 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сімї.

З матеріалів справи встановлено, що з 24.10.2014 року позивачу було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 442 грн. в місяць.

За період з 24.10.2014 року по 24.02.2015 року ОСОБА_2 отримано кошти в сумі 1326 грн., після чого виплата допомоги була припинена внаслідок відсутності у останнього місця роботи.

З 27.02.2015 року позивач став на облік, як безробітний до Лебединського міськрайонного центру зайнятості, про що свідчить копія довідки №1334 від 15.02.2016 року (а.с. 19), та перебував на обліку до 24.09.2015 року.

З 24.09.2015 року позивач працевлаштувався в ТОВ «Надежда Ритейл» оператором (по послугах), про що свідчить довідка №3 від 15.02.2016 року (а.с. 20).

10.11.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про подальше отримання щомісячної адресної допомоги, але йому було відмовлено в звязку з тим, що вона була припинена на підставі п.3, п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2014 року за № 505.

Згідно п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 505 якщо в складі сімї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п. 7 вищезазначеного Порядку надання щомісячної адресної допомоги для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сімї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року, що набрала чинності з 23.04.2015 року, п. 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року доповнено абзацом такого змісту: «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

Довід апеляційної скарги, стосовно того, що суд першої інстанції помилково застосував п. 12 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, яким передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги, колегія суддів не приймає, оскільки позивач в належний термін повідомив ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про зміну обстави, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги, а саме у позивача змінився статус працездатна особа, яка працевлаштована та працює з 24.09.2015 року. До цього часу позивач перебував на облік, як безробітний до Лебединського міськрайонного центру зайнятості, про що повідомляв ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після отримання постійного місця роботи позивач має право отримувати щомісячну адресну допомогу переміщеній особі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області зобовязано призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Стосовно доводу апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції повністю проігнорував постанову Кабінету міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, яким п. 6 визначено, що строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становить шість місяців з дати її видачі, колегія суддів зазначає, що провадження по справі в частині позовних вимог, якою довідку № 42 від 24.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану ОСОБА_2 ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області визнано такою, що діє безстроково, підлягає закриттю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності до ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

З позовної заяви та її вимог вбачається, що позивач оскаржує дії щодо відмови в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів зазначає, що спір з приводу визнання безстроковою довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не є справою адміністративної юрисдикції.

Якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено, суд закриває провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України. За правилами ч.1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Колегія суддів дійшла висновку, що провадження по справі в частині позовних вимог, якою довідку № 42 від 24.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану ОСОБА_2 ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області визнано такою, що діє безстроково, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області задовольнити частково.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2016 р. по справі № 580/228/16-а скасувати в частині, якою довідку № 42 від 24.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану ОСОБА_2 ОСОБА_1 соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області визнано такою, що діє безстроково. Прийняти в цій частині нову ухвалу, якою провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині постанову Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2016 р. по справі № 580/228/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016 р.