Справа № 806/978/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Житомир справа № 806/978/16

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання відмов протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, визнання відмов протиправними, зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області розглянуто його заяву щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га, розташованої на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства. Листом від 28.01.2016 №С-1329/0-314/6-16 повідомлено, що земельна ділянка, яка вказана у його клопотанні розташована на схилах крутизною 5-10 градусів з середньо та сильно змитими чорноземами і опідзоленими ґрунтами на лесових породах, крім того має місце сильний змив та утворення вимоїн, а тому йому запропоновано визначитися з іншою земельною ділянкою та повторно звернутися із клопотанням. Позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність стосовно розгляду його клопотання, оскільки порушено строки такого розгляду крім того, вважає відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вказана у його клопотанні протиправною та просить зобовязати відповідача повторно розглянути його заяву.

Позивач просив справу розглянути у порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення у яких просив відмовити у задоволенні позову, справу просив розглянути у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га, розташованої на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства. Вказане клопотання було отримано відповідачем 16.12.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області направило на адресу ОСОБА_1 лист від 28.01.2016 №С-1329/0-314/6-16, яким повідомило, що земельна ділянка, яка вказана у його клопотанні розташована на схилах крутизною 5-10 градусів з середньо та сильно змитими чорноземами і опідзоленими ґрунтами на лесових породах, крім того має місце сильний змив та утворення вимоїн, а тому йому запропоновано визначитися з іншою земельною ділянкою та повторно звернутися із клопотанням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Поняття "землеустрою" визначено у статті 1 Закону України "Про землеустрій", в якій зазначено, що землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про землеустрій", землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1 статті 116 Земельного кодексу України).

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні норми закріплено також ч.3 ст.122 Земельного кодексу України.

На виконання вимог п. 6.2 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 14 від 03.02.2015, яким передбачено, що Головне Управління має право одержувати від органів місцевого самоврядування інформацію і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань відповідачем було отримано лист Вільнопільської сільської ради Ружинського району від 27.01.2016 за вих. № 22 та копію Рішення Вільнопільської сільської ради ІУ сесії УІІ скликання від 27.01.2016року, яким надання земельних ділянок гр. ОСОБА_3, не погоджено.

Слід вказати, що з долученої до письмових заперечень відповідача копії довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області від 18.01.2016 №99-621-99.4.-97/2-16 вбачається, що земельна ділянка на розроблення проекту якої претендує позивач розташована на схилах крутизною 5-10 градусів з середньо та сильно змитими чорноземами і опідзоленими ґрунтами на лесових породах, крім того має місце сильний змив та утворення вимоїн.

Відповідач також вказує у своїх запереченнях на те, що розташування земельної ділянки на схилах крутизною 5-10 градусів підтверджується і долученими позивачем до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність графічного матеріалу.

За нормами ч. 3 ст. 47 Закону України "Про охорону земель" забороняється розорювання схилів крутизною понад 7 градусів (крім ділянок для залуження, залісення та здійснення ґрунтозахисних заходів). На схилах крутизною від 3 до 7 градусів обмежується розміщення просапних культур, чорного пару тощо.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм законодавства та обставин справи свідчить, що відповідачем не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 2,00 га, розташованої на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства, правомірно, у межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений законом, оскільки нормами чинного законодавства встановлено заборону на використання такої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову у частині визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вказана у його клопотанні та зобовязання відповідача повторно розглянути його заяву.

Крім того, наявність заборони на використання земельної ділянки на яку претендував позивач та не погодження органом місцевого самоврядування надання вказаної земельної ділянки у власність не позбавляє його права визначитися із іншою земельною ділянкою та звернутися із відповідним клопотанням до відповідача.

Водночас, з огляду на те, що у ході судового розгляду було беззаперечно встановлено, що відповідачем порушено термін розгляду поданого позивачем клопотання , оскільки воно надійшло до відповідача 16.12.2015, а відповідь надано лише 28.01.2016, суд задовольняє позов у частині визнання протиправною бездіяльність щодо надання несвоєчасної відповіді позивачу.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо несвоєчасного надання відповіді ОСОБА_1

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева