Справа № 826/7905/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7905/14 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют фінанс груп» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют фінанс груп» (надалі - позивач,ТОВ «Фінансова компанія «Абсолют Фінанс Груп») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.05.2014 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року, у справі № 826/7905/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют Фінанс Груп» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 07 квітня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою к задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідно до постанови Головного управління МВС у Дніпропетровській області про призначення перевірки від 18.02.2014 р., на підставі наказу ДПІ у Шевченківському районі №30 від 04.04.2014 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» (податковий номер 37723890)» та направлень на проведення перевірки, в період з 07.04.2012 р. по 28.04.2014 р., відповідачем була проведена документальна позапланова перевірка ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

Проведеною перевіркою встановлено допущення ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» порушень пп.153.1.4 п.153.1 ст.153, пп.135.5.15 п.135.5ст.135 ПК України, в результаті чого ТОВ «ФК «АФК» занижено податок на прибуток за 2013 р. у сумі 4 617 652,20 грн.

За результатами перевірки Державно податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 07.06.2014р. складено Акт №1044/2207/37723890 (далі - акт перевірки).

ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» не погодившись із висновками акту перевірки подано заперечення до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 14.05.2014 р. За результатами розгляду заперечень, висновки акту перевірки залишені без змін, а подані заперечення без задоволення, про що повідомлено листом №5026/10/26-59-22-07 від 23.05.2014 р. «Про розгляд заперечень».

Державно податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на підставі висновків акту перевірки від 07.06.2014р. №1044/2207/37723890, 22.05.2014р. винесено податкове-повідомлення рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 5 772 065,20 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 4 617 652,20 грн., та 1 154 413,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» не погоджуючись із винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Проведеною перевіркою встановлено, що протягом 2013 року ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» продано іноземної валюти, саме долара США, в розмірі 70 066 305,00 доларів (США), що еквівалентно 584 176 767,45 грн., по курсу НБУ.

Податковим органом, за результатами наданої до перевірки інформації встановлено, що курс проданої валюти (USD) за ставкою Національного банку України становив 8,337 грн. за 1 долар США, тоді як за даними офіційного сайту НБУ, курс даної валюти становив 7,993 грн. за 1 долар США.

Виходячи з вищенаведеного, перевіряючими було зроблено висновок про те, що ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс Груп» протягом 2013 року завищено ставку офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США, що спричинило заниження позитивної різниці між доходом від продажу (по курсу продажу) валюти та офіційної вартості (еквівалент по курсу Національного банку України) валюти на дату здійснення операції.

Зі змісту акта перевірки судом першої інстанції встановлено, що висновки, щодо обсягу реалізованої позивачем валюти за 2013 року, визначались податковим органом на підставі Інформаційної довідки Позивача за 2013 р. від 29.04.2014 р. та частково карток бухгалтерських рахунків 942, 302, 301, 711, 333.

Відповідно до п.п.153.1.1 п.153.1 ст.153 ПК України доходи, отримані/нараховані платником податку в іноземній валюті у зв'язку з продажем товарів, виконанням робіт, наданням послуг, у частині їхньої вартості, що не була сплачена в попередніх звітних податкових періодах, перераховуються в національну валюту за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату визнання таких доходів згідно з цим розділом, а в частині раніше отриманої оплати за курсом, що діяв на дату її отримання.

Визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку (п.п.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п.153.1.4 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій з продажу іноземної валюти та банківських металів до складу доходів або витрат платника податку відповідно включається позитивна або від'ємна різниця між доходом від продажу та балансовою вартістю такої валюти, металів. У разі придбання іноземної валюти до складу відповідно витрат або доходів звітного періоду включається позитивна або від'ємна різниця між курсом іноземної валюти до гривні, за яким придбавається іноземна валюта, та курсом, за яким визначається балансова вартість такої валюти.

Також до витрат відносяться витрати на сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню та інших обов'язкових платежів, пов'язаних з придбанням іноземної валюти. Термін «балансова вартість іноземної валюти» для цілей цього підпункту означає вартість іноземної валюти, визначену за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, на дату звітного балансу або на дату здійснення операції залежно від того, яка дата настала пізніше.

Пунктом 135.1 ст.135 Податкового Кодексу України передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст.137, на підставі документів, зазначених у п.135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до п.135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до п.135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у п.135.3 цієї статті та у ст.136 цього Кодексу.

Згідно з п.135.2 ст.135 Податкового Кодексу України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених р.II цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, з наведених законодавчих положень вбачається, що податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які повинні бути складені за результатами фактично вчиненої операції.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що надана до перевірки інформаційна довідка від 29.04.2014р., сама по собі не може свідчити про реальні обсяги реалізованої позивачем валюти, оскільки потребує належного документального підтвердження первинною документацією.

Натомість, надані до суду докази свідчать про те, що позивачем протягом 2013року продано іноземної валюти, саме долара США, в розмірі 73 828 026,00 доларів (США), що еквівалентно 590107 411,82грн., по курсу НБУ. При цьому курс проданої валюти (USD) за ставкою Національного банку України становив 7,993 грн. за 1 долар США, що у повній мірі відповідає інформації з офіційного сайту НБУ.

При цьому, відомості, щодо реалізації позивачем протягом 2013 року доларів США саме на суму 73 828 026,00 підтверджуються наданими копіями виписок по рахунках (т. а.с.142-250, т. 2 а.с.1-82), копіями даних про оборот готівкової іноземної валюти (т.2 а.с.89-102), а також копіями звітності, що подавалась до НБУ протягом 2013 року.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував наданий позивачем письмовий доказ - висновок експертного дослідження №04 від 28.07.2015р., складений судовим експертом Гершман Ю.В. та пояснення останнього, що були надані вказаною особою суду, як свідка, з яких вбачається, що висновки акту перевірки позивача щодо заниження ним інших доходів від здійснення операцій купівлі-продажу іноземної валюти (доларів США) за 2013 рік на загальну суму 24 136 791,58грн. документально та нормативно не підтверджуються. У той же час показники інформації про купівлю та продаж валюти за 2013 рік, складеної позивачем щодо операцій з доларами США документально підтверджено.

Наведене в сукупності вказує на необґрунтованість висновків відповідача про завишення позивачем курсової різниці.

З огляду на вищевикладене, судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції про те, що збільшення позивачу зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 4 585 990,39 грн. здійснено відповідачем протиправно, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 28.05.2014 р. № підлягає визнанню протиправними та скасуванню в цій частині і в частині нарахування штрафних фінансових санкцій в розмірі 1 146 497,50грн..

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Оскільки, ухвалою від 01.06.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішення, він підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (вул. Богговутівська, 26 м.Київ, 04107, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до адміністративного суду в розмірі 5 359 (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 20 (двадцять) коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 06.07.2016 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Сорочко Є.О.