Справа № 532/485/16-а
Суддя: Рожкова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого- судді Рожкової Н.М.,

з участю секретаря-Чуйко Н.В.,

позивача- Кравченко Н.М.,

представника відповідача - Кондратюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кобеляки справу за позовом ОСОБА_2 до Кобеляцького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про забов'язання відновити виплату пенсії за віком ,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

В позовній заяві зазначила, що вона є пенсіонером за віком. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі у 2013 році їй призначена пенсія за віком відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та « Про державну службу». На час призначення пенсії вона працювала начальником управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі. Нарахування та виплата пенсії за віком здійснювалася управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому район, але починаючи з квітня 2015 року позивачці виплату пенсії припинено. Вважає, що невиплата пенсії за віком починаючи з червня 2015 року і по теперішній час є порушенням її прав, визначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

В судовому засіданні відповідача Управління пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області в зв»язку з реорганізацією замінено на належного відповідача Кобеляцьке об»єднане Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області.

Представник відповідача Кобеляцького об»єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області 09.06.2016 року подав свої письмові заперечення проти позову та пояснив суду, що позивачка перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 02.01.2013 року. З 01.04.2015 року позивачці було тимчасово зупинена виплату пенсії у зв'язку з набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, яким ст. 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 рік особам, на яких поширюється дія цого закону (крім інвалідів І та ІІ групп, інвалілв війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статусветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законом України «Про статус народного депутата України», Законом України « Про державну службу», Законом України « Про прокуратуру», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. В судовому засіданні, представник відповідача підтримав письмове заперечення в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01 квітня 2015 року виплата пенсії припинена у зв'язку з прийнятим 02.03.2015 року Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 03.03.2016 року зверталася до органів Пенсійного фонду по питанню виплати їй пенсії за віком починаючи з 1 червня 2015 року.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи забов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, втому числі порядок призначення та виплати пенсії, визначення розміру пенсії, регуляються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

02.03.2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забеспечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04 2015 року.

Вказаним законом (пп. 2 п.12 розділу 1) внесені зміни у ст. 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово у період з 01.04.2015 року по 01.12.2015 рік особам, на яких поширюється дія цього закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», Законом України « Про державну службу», Законом України « Про прокуратуру», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Передбачено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення « від 2 березня 2015 року №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказаний в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення « від 2 березня 2015 року №213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

Таким чином, з 1 червня 2015 року на якій працювала позивачка, не давала права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачці відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється, коли особа дізналася про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачка пропустила вказаний строк, то поновлення виплати їй пенсії відповідач повинен здійснювати з 01 вересня 2015 року

За таких обставин необхідно зобов'язати Кобеляцьке об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області відновити виплату позивачці пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у страві виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.2, 9, 158, 159, 163, 167, 183-2 КАС України, суд.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Кобеляцького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про зобов'язання відновити виплату пенсії за віком - задовольнити.

Зобов'язати Кобеляцьке об»єднане управління пенсійного фонду України Полтавської області відновити з 01 вересня 2015 року виплату ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з державного бюджету в особі Кобеляцького об»єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: