Справа № 640/9798/16-а
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 640/9798/16-а
"05" липня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши адміністративний позов УПФУ в Київському районі м.Харкова до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування рішень , -
Позивач, УПФУ в Київському районі м.Харкова , звернувся у суд з позовом до відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про скасування двох постанов виконавця про накладання штрафу та виконавчого збору.
Ухвалою суду від 21.06.2016р. позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення його недоліків шляхом надання безпосередньо до суду протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали, оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 275,60 грн.
Ухвала суду отримана позивачем 29.06.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у строк встановлений судом (з урахуванням поштового перебігу) недоліки позову усунені не були. Натомість подане до суду клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову до винесення судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрат складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).
При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Як вбачається зі змісту клопотання, заявник посилається на відсутність необхідного бюджетного фінансування як на підставу для відстрочення сплати ним судового збору.
Суд вважає, що наведені заявником підстави не є достатніми для його задоволення. Обмежене фінансування установи не може бути підставою для відстрочення сплати нею судового збору, встановленого законом. Доказів, на підтвердження того, що матеріальне становище позивача позбавляло його можливості сплатити судовий збір у встановленому розмірі на час подання позову та клопотання та таке становище зміниться протягом розгляду справи та він зможе сплатити судовий збір позивачем також не надано.
Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в ухвалі Верховного Суду України від 25 вересня 2015 року по справі № 21-5401а15.
Як вбачається зі змісту клопотання, заявник посилається на відсутність об'єктивної можливості здійснити сплату судового збору у необхідному розмірі з огляду на те, що ним було направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про надання коштів на сплату судового збору.
Суд вважає вказані доводи необґрунтованими, з огляду на наступне.
У відповідності до пунктів 11.3 цього Порядку, органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 31 до цього Порядку) за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.
За змістом норм розділу ХІ Порядку №1407, платіжні доручення подаються до органів Казначейства відповідними розпорядниками бюджетних коштів.
Доказів того, що дійсно пенсійним фондом було сформоване відповідне платіжне доручення на сплату судового збору за подання даного позову до суду і таке подано до Державної казначейської служби України з метою проведення платежу.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені позивачем у клопотанні не знайшли свого підтвердження, відтак в його задоволенні слід відмовити.
Враховуючи не сплату позивачем судового збору, на підставі п.1 ч.3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачу.
Керуючись ст.ст.88, 105,106, 108 КАС України, -
Відмовити в задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.
Повернути адміністративний позов УПФУ в Київському районі м.Харкова до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування рішень - позивачу .
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.