Справа № 826/27713/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни; зобов'язання надати статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 р. позов задоволено частково: визнано протиправним дії УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_2 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни; зобов'язано УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації прийняти рішення про встановлення ОСОБА_2 статус інваліда війни. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було відмовлено позивачу у встановленні статусу інваліда війни, посилалось на те, що в наданих документах відсутнє документальне підтвердження залучення позивача особисто до формування Цивільної оборони згідно з наказом чи розпорядження, а також відсутні документи про створення такого формування.

Згідно п. 9 ч. 2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни відносять осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до записів у трудовій книжці та маршрутного листа позивач працював водієм на Підприємстві автомобільного транспорту "Київенерго" водієм першого класу в 2 автоколону. Відповідно до довідки за підписом керівника робіт Міненерго УССР зони ЧАЕС та начальника штаба ЦО ОРСаЧАЕС позивач був зайнятий на роботах, пов'язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС у період з 23.06.1986 по 15.07.1986 (2 зона), з 15.07.1986 по 31.07.1986 (1 зона). Також відповідно до довідки ПАТ "Київенерго" позивач працював у зоні відчуження (м. Чорнобиль, м. Прип'ять) з 27.04.1986 по 28.04.1986.

Згідно профмаршруту позивач перебував в зоні ЧАЕС з 27.04.1986 по 28.04.1986, з 04.05.1986 по 05.05.1986.

Крім того, матеріали справи також містять копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та довідку, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до листа Головного управління з питань надзвичайних ситуацій ВО КМР (КМДА) від 30.05.2012 архівні дані, які стосуються залучення працівників підприємств, установ, організацій до формувань цивільної оборони відсутні, отже Головне управління з питань надзвичайних ситуацій ВО КМР (КМДА) не може надати відповідне підтвердження.

Отже, враховуючи наявність довідки за підписом керівника робіт Міненерго УССР зони ЧАЕС та начальника штаба ЦО ОРСаЧАЕС позивач був зайнятий на роботах, пов'язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС у період з 23.06.1986 по 15.07.1986 (2 зона), з 15.07.1986 по 31.07.1986 (1 зона), колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про підтвердження факту участі позивача у складі формувань Цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому приймаються судом до уваги як належні докази правової позиції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, і має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача встановити позивачу статус інваліда війни з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положення питання встановлення статусу ветерана війни віднесено до повноважень органів праці та соціального захисту населення, що знаходиться за місцем реєстрації громадянина, а не до повноважень суду.

Зобов'язуючи відповідача надати позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення, суд першої інстанції по суті перебрав на себе повноваження органів праці та соціального захисту населення, чим порушив норми процесуального права.

За приписами ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права

Ураховуючи наведене, оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про зміну постанови суду першої інстанції шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини в новій редакції.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 р. - змінити, виклавши абзац 3 у наступній редакції:

«Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації повторно розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_2 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни».

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 05.07.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.