Справа № 816/4748/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 р.Справа № 816/4748/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Антипенко В.А. за участю представника позивача - Шмельова М.М.

представника відповідача - Макаренка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міжрегіонального головного управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. по справі № 816/4748/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод"

до Міжрегіонального головного управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві з позовом, у якому (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог ) просив суд: визнати протиправною бездіяльність Центрального офісу та ГУ ДКСУ у м. Києві; стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" суму надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 763 334 045,91 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2016 р. адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників щодо невиконання вимог статті 43 Податкового кодексу України при розгляді заяви публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" від 25 грудня 2015 року №55-01-23/627.

Зобов'язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою в частині задоволення позовних вимог, Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зазначеній частині та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував, що позивачу були частково повернені надмірно сплачені кошти з податку на прибуток, а в частині повернення переплати, яка виникла за період з 28.09.2012 року по 20.11.2012 року, позивач пропустив 1095 денний строк для звернення із заявою про повернення коштів.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у позові, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду в частині задоволення позову та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" є юридичною особою та до 01 січня 2015 року перебувало на податковому обліку в Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (після реформування - Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області).

ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" неодноразово зверталось до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників із заявами про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств: від 12 серпня 2015 року №55-01-23/400 про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 819 346 793,16 грн.; від 02 вересня 2015 року №55-01-23/436 про повернення (частково) надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств та авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 793 235 551,00 грн.

Листом від 30 вересня 2015 року №22650/10/28-10-20-3-20 Центральний офіс, розглянувши заяви позивача про повернення коштів: від 02.09.2015 року № 55-01-23/435 в сумі 20 134 916,20 грн.; від 02.09.2015 року № 55-01-23/436 в сумі 20 134 916,20 грн.; від 07.09.2015 року № 55-01-23/443 в сумі 948 786 грн. та від 18.09.2015 року № 55-01-23/458 в сумі 90 662,25 грн., запропонував позивачу для вирішення питання щодо повернення коштів звернутися до Головного управління ДФС у Полтавській області.

Отже заяву позивача від 02 вересня 2015 року №55-01-23/436 про повернення коштів саме у розмірі 793 235 551,00 грн. відповідач не розглянув та не підготував висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Окрім того, позивач звернувся до відповідача заявою від 16 листопада 2015 року №55-01-23/548 про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 884 071 253,91 грн.

Листом від 11 грудня 2015 року №26894/10/28-10-20-3-10 на заяви позивача про повернення коштів: від 07.09.2015 року № 55-01-23/443 в сумі 948 786 грн. та від 16.11.2015 року № 55-01-23/548 в сумі 884 071 253,91 грн., Центральним офісом запропоновано ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" розглянути питання щодо можливості зарахування залишку переплати з податку на прибуток приватних підприємств в рахунок майбутніх платежів у зв'язку із складною економічною ситуацією, яка виникла в Україні та тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов'язана з виконанням дохідної частини бюджету, та напруженістю планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету. Вказаним листом також повідомлено позивача, що Центральним офісом підготовлено висновок від 30 листопада 2015 року №10063-20 про перерахування коштів з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 50 000 000,00 грн., який передано на виконання до ГУ ДКСУ у м. Києві 30 листопада 2015 року та 02 грудня 2015 року здійснено перерахунок коштів.

14 грудня 2015 року листом за вих. №27035/10/28-10-20-3-10 Центральний офіс надіслав до ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" акт звірки розрахунків з бюджетом з податку на прибуток приватних підприємств станом на 17 листопада 2015 року, згідно з яким позитивне сальдо розрахунків з податку на прибуток становить 813 334 045,91 грн.

25 грудня 2015 року ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" в черговий раз звернулось до Центрального офісу із заявою за вих. №55-01-23/627 про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 763 334 045,91 грн.

20 січня 2016 року листом №1858/10/28-10-20-3-15 Центральний офіс повідомив ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" про здійснення ряду перерахувань коштів з податку на прибуток протягом 2015 року та, що на даний час розглядається можливість перерахування переплати.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов'язаний підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Окрім того, пунктом 5 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим спільним наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року № 882/1188 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 року за № 146/24923 також передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України також встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував, що станом на 01 березня 2016 року переплата позивача з податку на прибуток приватних підприємств становить 763 334 045,91 грн., з яких: 503095925,22 грн. сплачено коштами або за рахунок відшкодованих сум ПДВ протягом 2012-2014 років; 254565290 грн. - товариством подано податкові декларації з податку на прибуток та уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток, якими зменшено суми, нараховані до сплати; 4474176 грн. - відновлено суми по судовим ухвалам в березні, грудні 2013 року; 1198654,69 грн. - зменшено нарахування та відповідно збільшено переплату за рахунок проведення в інтегрованій картці платника заяви-оскарження податкового повідомлення-рішення від 14 січня 2015 року № в порядку адміністративного оскарження.

Однак, на неодноразові заяви позивача про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі: від 02 вересня 2015 року №55-01-23/436 у розмірі 793 235 551,00 грн. та від 25 грудня 2015 року №55-01-23/627 у розмірі 763 334 045,91 грн., відповідач, в порушення пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України та пункту 7 Порядку взаємодії, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви, не підготував висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Посилання апелянта, що в частині повернення переплати, яка виникла за період з 28.09.2012 року по 20.11.2012 року, позивач пропустив 1095 денний строк для звернення із заявою про повернення коштів, не є підставою для не підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету, оскільки переплата позивача з податку на прибуток приватних підприємств виникла не лише за період з 28.09.2012 року по 20.11.2012 року, але і у 2013-2014 роках.

Окрім того, саме на контролюючий орган покладено обов'язок щодо підготовки такого висновку та подачі його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому суд не може перебирати на себе вказану функцію замість органу, якому надані такі повноваження та зазначати, за який період та на яку конкретну суму відповідач зобов'язаний підготовити висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Пояснення апелянта, що після звернення до суду з даним позовом позивач 25 грудня 2015 року знову звернувся із заявою про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 763 334 045,91 грн. і суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог статті 43 Податкового кодексу України при розгляді цієї заяви, не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки така заява та відповідь на вказану заяву відповідача від 20 січня 2016 року були предметом судового розгляду.

Окрім того, позивач просив стягнути з Державного бюджету України на його користь суму надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 763 334 045,91 грн., а суд зобов'язав відповідача підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету, не зазначаючи за який період та на яку конкретну суму.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. по справі № 816/4748/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі - з 08.07.2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.