Справа № 465/2443/16-а,2-а/465/239/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 р. Справа № 876/3580/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 28 квітня 2016 року про залишення позовної заяви без руху по справі № 465/2443/16-а,2-а/465/239/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25 квітня 2016 року звернувся з позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м. Львові, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 № 679489 від 16 квітня 2016 року.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 28 квітня 2016 року адміністративний позов залишено без руху.

Зазначену ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що оригінал оскарженої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності надійшов йому в єдиному екземплярі, а відтак неможливо долучити до позовної заяви більше одного оригіналу. Щодо незазначення в позовній заяві по-батькові позивача, зазначає, що йому, як громадянину Канади не присвоювалось по-батькові, а відтак не можливо зазначити таке. Щодо несплати судового збору при поданні позовної заяви, апелянт вказує на положення статті 288 КУпАП, відповідно до якого він є звільненим за оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Оскільки у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 № 679489 від 16 квітня 2016 року.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 28 квітня 2016 року адміністративний позов залишено без руху.

Як підставу залишення без руху зазначено, що позивачем при подачі позовної заяви не належно виконано вимоги статей 105-106 КАС України, а саме: не долучено оригінали двох примірників оскаржуваної постанови від 16 квітня 2016 року, а також не сплачено судовий збір.

Крім того судом зазначено, що зміст позовної заяви не відповідає вимогам статті 106 КАС України, оскільки не зазначено по-батькові позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Відповідно до статті 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Проаналізувавши наведені вище законодавчі норми колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про неможливість зазначення ним по-батькові в позовній заяві.

Оскільки в КАС України відсутнє визначення імені особи, а Цивільний кодекс України надає таке визначення лише для осіб, які є громадянами України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для залишення апеляційної скарги без руху з підстав незазначення по-батькові громадянами інших країн (зокрема Канади, громадянином якої є позивач).

Щодо ненадання позивачем оригіналів двох примірників оскаржуваної постанови від 16 квітня 2016 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Відтак оскаржена ухвала в цій частині підлягає скасуванню, оскільки позивачу надсилається лише копія постанови про адміністративне правопорушення в єдиному екземплярі, а відтак позивач фізично не здатен долучити до позовної заяви оригінали двох примірників оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною 3 статті 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини 2 статті 87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон №3674-VI), стаття 5 якого встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Цим Законом особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Однак, відповідно до змісту частини 5 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко обумовлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Така вимога статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону №3674-VI, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Закон №3674-VI не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини 3 статті 10 Закону №3674-VI).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України "Про судовий збір", яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини 5 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами у порівнянні з нормами Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом у рішенні від 27 листопада 2015 року (К/800/49908/15), від 29 жовтня 2015 року (К/800/25608/15), 15 грудня 2015 року (К/800/9155/14).

Варто також врахувати, що постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" постановлено взяти до уваги та довести до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" згідно з якою, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір".

Сумуючи викладене, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що висновок суду першої інстанції про недодержання позивачем вимог статті 106 КАС України, не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення та Конституції України.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті вимог, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 199 КАС України.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 28 квітня 2016 року про залишення позовної заяви без руху по справі № 465/2443/16-а,2-а/465/239/16 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.