Справа № 806/412/16
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" липня 2016 р. Справа № 806/412/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославович, третя особа Підприємство Укоопспілки "Житомирська паперова фабрика", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого Крутоус Оксани Володимирівни про скасування рішення, зобов'язання провести державну реестрацію,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича про скасування рішення від 10.12.2015року № 26963806 про відмову в державній реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4, та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт незавершеного будівництва.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 позов задоволено частково, скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. від 10.12.2015 року № 26963806 про відмову в державній реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Від відповідача надійшов лист, в якому останній просить розглянути справу без його участі.

05 липня 2016 року від представника третьої особи надішло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №201772 від 26.10.2015 за результатами відкритих електронних торгів з продажу майна Підприємства Укоопспілки "Житомирська паперова фабрика", що визнано судом банкротом, ОСОБА_4 придбав майно у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотком готовності одинадцять відсотків (елементи конструкцій), що складаються з фундаментних блоків, і розташованого в АДРЕСА_2, про що був укладений відповідний договір (а.с.14-17).

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу видано свідоцтво про належність ОСОБА_4, на праві власності майна, що складається із незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотками готовності (11%), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. як державного реєстратора щодо реєстрації права власності на майно, що складається із незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотками готовності (11%), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Однак, 10.12.2015 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. прийнято рішення про відмову в державній реєстрації зазначеного права, на підставі ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Спірні відносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року (далі -Порядок №868).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відповідач, як приватний нотаріус, набув спеціального статусу, що делегований йому державою - державного реєстратора.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених розділом "Державна реєстрація права власності на обєкт незавершеного будівництва " (пункти 81-83) Порядку №868.

Відповідно до пункту 83 Порядку №868 для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення.

Згідно з частинами 1,3 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Отже, відповідно до статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції чинниій на час виникнення спірних відносин) у разі подання для державної реєстрації прав документів не в повному обсязі передбаченому нормативно-правовими актами, є виключно підставою лише для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав про що письмово повідомляється заявника, а не для відмови в державній реєстрації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. від 10.12.2015року № 26963806 про відмову в державній реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що зобов'язання відповідача провести державну реєсрацію права власноті є втручанням у його дискреційні повноваження.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВСУ від 18 березня 2014 у справі № 21-11а14, ВАСУ від 28.07.2015 у справі №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань державної реєстрації прав власності на об'єкт незавершеного будівництва, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославович провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на незавершений будівництвом житловий будинок з відсотком готовності 11%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, суд першої інстанції посилався на ч.4 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зі змінами станом на 01.01.2016, відповідно до якої у разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

З матеріалів справи убачається, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. прийнято 10.12.2015, отже положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" повинні застосовуватись до спірних правовідносин саме у тій редакції, що діяла на момент виникнення таких правовідносин, тобто в редакції станом на 09.12.2015.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно застосував до даних правовідносин положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції станом на 01.01.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи те, що судом першої інстанції даний спір вирішено з помилковим застосуванням норм матеріального права у відповідності до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову, доповнивши її резолютивну частину таким реченням: зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославович повторно розглянути заяву ОСОБА_4 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на незавершений будівництвом житловий будинок з відсотком готовності (одинадцять) 11%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про про часткову зміну судового рішення з наведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2016 р. змінити, доповнивши її резолютивну частину таким реченням.

Зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославович повторно розглянути заяву ОСОБА_4 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на незавершений будівництвом житловий будинок з відсотком готовності (одинадцять) 11%, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_3

3- відповідачу/відповідачам: Державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович АДРЕСА_5

4-третій особі: Підприємство Укоопспілки "Житомирська паперова фабрика", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого Крутоус Оксани Володимирівни - АДРЕСА_6

5-представник позивача: ОСОБА_8 АДРЕСА_4

6-представник третьої особи: ОСОБА_9 АДРЕСА_1,

,