Справа № 522/8336/16-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8336/16-а
Провадження № 2-а/522/534/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Одеси Національної поліції України про визнання незаконної та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2016 розу ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції м.Одеси Національної поліції України, за яким просив постанову серії ПС2 №846762 у справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування позову відзначив, що 14.02.2016 року інспектором патрульної поліції 2-го батальйону 1-ї роти у м.Одесі лейтенантом поліції Гончаровим Едуардом Миколайовичем винесено постанову серії ПС2 №846762 у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом AUDI A4 2,5 TDI 14.02.2016 року о 09.15 у м.Одесі по вул.Фонтанська дорога, 51 поворотом ліворуч здійснив перетин подвійної суцільної розмітки та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим скоїв було адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Проте, з винесеною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що прийнята з порушення вимог чинного законодавства. Зазначив, що не перетинав подвійної суцільної розмітки. До нього на 7 станції Великого Фонтану на майданчику для паркування біля магазину «Обжора» підійшов інспектор патрульної поліції, попросив надати документи на авто, на право керування та страховий поліс, що ним і було зроблено. Після чого відповідач зазначив, що позивач порушив правила та склав постанову, яка не містить відомостей про авто, за кермом якого він перебував, що знаходилось у стоячому положенні на майданчику для паркування. Отже, вважає, що відповідач не встановивши достовірних даних, обставин та інформації щодо правопорушення, особи, яку притягнув до відповідальності, незаконно виніс оскаржувану постанову.

Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань суду не заявляв.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, надані суду докази в сукупності, суд вважає поданий адміністративний позов обґрунтованим, доведеним, а вимоги по ньому підлягаючі задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2016 інспектором патрульної поліції 2-го батальйону 1-ї роти у м.Одесі лейтенантом поліції Гончаровим Едуардом Миколайовичем у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії ПС2 №846762 у справі про адміністративне правопорушення (а.с.4, 14).

З тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом AUDI A4 2,5 TDI 14.02.2016 року о 09.15 у м.Одесі по вул.Фонтанська дорога, 51 поворотом ліворуч здійснив перетин подвійної суцільної розмітки та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим скоїв було адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП,

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425, 00 грн..

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи з вищевикладеного, для кваліфікації дій позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, необхідно встановити протиправність дій позивача відносно перетину подвійної суцільної розмітки та відсутності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні .

Ці дані, крім всього зазначеного в цій статті, встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

У ст.2545 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи та пояснень позивача суд вбачає, що 14.02.2016 року позивач некерував транспортним засобом AUDI A4 2,5 TDI 14.02.2016 року о 09.15 у м.Одесі по вул.Фонтанська дорога, 51, не перетинав подвійної суцільної розмітки. Навпаки, позивач знаходився за кермом транспортного засобу, який був запаркований на майданчику для паркування.

Згідно із п.п.2,3 ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху… повинна містити відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Постанова серії ПА2 №846762 від 14.02.2016 року таких відомостей не містить, постановлена з порушеннями цією статті, а саме,не вказано номерного знаку транспортного засобу та доказів правомірності свого рішення (а.с.4, 14).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не надав суду відповідно до ч.2 ст.71 КАС України письмових заперечень проти позову, та доказів правомірності оскаржуваного позивачем прийнятого ним рішення та відповідних дій.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.293 КУпАП.

Також, п.1 ст.247 КУпАП передбачає закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст.280 КУпАП, під час винесення постанови від 14.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем були з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не доведене, що саме позивач має нести відповідальність за адміністративне правопорушення.

Аналіз долучених до справи документів не дає підстав стверджувати, що правопорушення було здійснено саме позивачем та наявності його вини. Пояснення позивача не спростовані належними та допустимими доказами зі сторони відповідача.

На спростування вказаних тверджень відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, будь-яких доказів вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що є безумовною підставою для визнання судом незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

У відповідності до ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6-14, 17-18, 69-71, 79, 86, 94, 158-163, 167, 171 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про визнання незаконної та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ПС2 №846762 у справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2016 року, винесену інспектором патрульної поліції 2-го батальйону 1-ї роти у м.Одесі лейтенантом поліції Гончаровим Едуардом Миколайовичем, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя 07.07.2016