Справа № 820/722/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 липня 2016 р. Справа № 820/722/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника позивача та третьої особи - Безнощенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел профешнл груп" про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області оформленого на підставі акта від 21.12.2015 року №00169.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вказане рішення, а саме припис Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, оформлений на підставі акту від 21.12.2015 року №00169, є протиправним та не обґрунтованим, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел профешнл груп".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року замінено відповідача Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Харківській області на належного Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Позивач та представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Представник третьої особи в судове засідання прибув, позовні вимоги позивача підтримав та просив суд задовольнити позов.

Згідно з ч.2 ст.128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Отже, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача по справі.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, код ЄДРПОУ- НОМЕР_1, зареєстрована у відповідності до норм діючого законодавства як суб'єкт господарювання 23.07.1999 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 33).

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що туроператором фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на підставі агентського договору №12/2185 від 13.10.2013 р., діючи за дорученням, від імені, під контролем та в інтересах туроператора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тревел профешнл груп», укладено з ОСОБА_6 договір №АЕ31104019 від 16.10.2014 р. про надання туристичних послуг, у формі, визначеній Туроператором в Додатку №1 до агентського договору №12/2185 від 13.10.2013 р., що є обов'язковою для застосування турагентом (а.с. 25-27).

Відповідно до умов вказаного договору, а саме п.1.1 за цим договором турагент зобов'язується забезпечити надання туристу туру, сформованого туроператором, на умовах визначених цим договором, а турист зобов'язується своєчасно і в повному обсязі оплатити вартість туру згідно цього договору.

Згідно з п. 2.6 турагент зобов'язується надати тур, сформований туроператором, для туристів на 3 осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в ОАЄ з 31.10.2014 року по 07.11.2014 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, розміщення в готелі, трансфер за маршрутом, оформлення туроператором в'їзної візи до ОАЄ.

ОСОБА_6 16.10.2014 року було передано турагенту документи для відкриття необхідних в'їзних віз, проте станом на 29.10.2014 року документи для відкриття в'їзних віз були в процесі обробки. ОСОБА_6 був вимушений відмовитися від всього туру. Туристу 06.11.2014 року було відмовлено у відкритті в'їзної візи.

ОСОБА_6 24.11.2015 року подано скаргу про порушення Закону України «Про захист прав споживачів» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, в якій зазначив, що абзаци 4,5,6 п. 2.2. договору про надання туристичних послуг від 16.10.2014 р. є несправедливими, посилаючись на ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (а.с. 23-24).

Уповноваженими особами відповідача на підставі направлення №00257 на проведення перевірки від 17.12.2015 року направлено до ФОП ОСОБА_1 службовий запит №1 від 18.12.2015 року з вимогою надання документів, відповіді та пояснень по суті звернення споживача у термін до 14:00 год. 21.12.2015 року (а.с. 22).

Листом від 21.12.2015 року ФОП ОСОБА_1 «Щодо службового запиту №1 від 18.12.2015 року та скарги ОСОБА_6» надано витребувані пояснення (а.с. 30-32).

На підставі отриманих від позивача документів уповноваженими особами відповідача складено акт №00169 від 21.12.2015 року перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів (а.с. 15-21).

Проведеною перевіркою встановлено, що умови договору абзац 4, 5, 6, п.2.2, що ФОП ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_6 є несправедливими та такими, що обмежують права споживача, чим порушено пю.4, 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі висновків викладених в акті перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем складено припис до акта від 21.12.2015 року №00169, яким зобов'язано позивача відповідно до ч.9 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» повернути ОСОБА_6 сплачені ним кошти за туристичні послуги у термін до 21.01.2015 року.

Згідно із чинною на момент проведення перевірки редакцією Положення про Інспекцію з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 09.11.2011 № 206, територіальними органами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів є інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, основним завданням яких є здійснення повноважень Держспоживінспекції зокрема шляхом здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Вказане положення до повноважень територіальних інспекцій відносить, зокрема право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, давати суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо припинення порушень прав споживачів.

Відповідно до приписів ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно із п.п. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Статтею 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю)у сфері господарської діяльності" визначено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до п. 3.6. Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 р. №310, на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.

Припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи до суб'єкта господарювання щодо усунення порушень законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій до суб'єкта господарювання. Заходи в приписі керівнику суб'єкта господарювання, спрямовані на забезпечення суб'єктом господарювання належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, повинні бути сформульовані конкретно і в стислій формі.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що основним завданням припису як документа є усунення правопорушення в діяльності суб'єкта господарювання, яке виявлено в процесі перевірки. При цьому спосіб усунення такого порушення, який має зазначатись у приписі, виключає застосування до такого суб'єкта господарювання будь-яких санкцій.

Суд зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України "Про туризм", суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є:

- туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Згідно зі статтею 20 Закону України Закону України "Про туризм", за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони туриста комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору:

1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування;

2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту);

3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування;

4) види і способи забезпечення харчування;

5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв'язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи;

6) програма туристичного обслуговування;

7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту;

8) інші суб'єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту;

9) страховик, що здійснює обов'язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов'язаних з наданням туристичних послуг;

10) правила в'їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там;

11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати;

12) форма розрахунку.

Зміна ціни туристичного продукту після укладення договору на туристичне обслуговування допускається лише у разі необхідності врахування зміни тарифів на транспортні послуги, запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів та інших обов'язкових платежів, зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена вартість туристичного продукту.

Зміна ціни туристичного продукту можлива не пізніш як за 20 днів до початку туристичної подорожі. При цьому збільшення ціни туристичного продукту не може перевищувати п'яти відсотків його початкової ціни. У разі якщо ціна туристичного продукту вища за початкову ціну на п'ять відсотків, турист має право відмовитися від виконання договору, а туроператор (турагент) зобов'язаний повернути йому раніше сплачену суму.

Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв'язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі:

1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків;

2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги;

3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов'язкових платежів;

4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту;

5) домовленості сторін.

Туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою.

Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг.

Права і обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора.

Отже відображені у договорі про надання туристичних послуг істотні умови передбачені нормами діючого законодавства.

Агентські відносини регулюються гл. 31 Господарського кодексу України. Так, відповідно до статті 297 Господарського кодексу України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Отже, за невиконання та за якість виконання зобов'язання за договором про реалізацію туристичного продукту, укладеним турагентом як від імені туроператора, так і від свого імені, несе туроператор.

Судом розглядом встановлено, що позивачем укладено агентський договір №12/2185 від 13.10.2013 р. з ТОВ "Тревел профешнл груп".

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що безпосереднім виконавцем послуги за договором від 16.10.2014 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про надання туристичних послуг у формі, визначеній Туроператором в Додатку №1 до агентського договору №12/2185 від 13.10.2013 р., що є обов'язковою для застосування турагентом, є саме ТОВ "Тревел профешнл груп", а отже ФОП ОСОБА_1 не є особою, яка має відповідати за визначення та встановлення несправедливих умов договору, оскільки вона є лише агентом та діє від імені туроператора.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного суду України, викладеними в узагальненні судової практики від 01.02.2013 року "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 pp.)", в якій зазначено, що "відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування перед туристом несе туроператор. Тобто, за невиконання та за якість виконання зобов'язання за договором про реалізацію туристичного продукту, укладеним турагентом як від імені туроператора, так і від свого імені, несе туроператор. Указане положення щодо туристичного продукту діє незалежно від того, хто має надати чи надав ці послуги. Ураховуючи ці положення в сукупності із правилами ст. 20 Закону № 324/95-ВР, належним відповідачем і виконавцем договору перевезення зі споживачем є туроператор".

Відповідно до приписів ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що всупереч вказаним вище вимогам нормативно - правових актів, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Харківській області, замість заходу, що має здійснити суб'єкт господарювання для усунення порушення, встановлює зобов'язання про повернення коштів, які були сплачені туристом за тур. Документів або ж пояснень щодо правового обґрунтування правомірності такого припису відповідачем не надано.

Суд зазначає, що у постанові від 02.12.2015 р. № 6-1341цс15 Верховним судом України зроблено висновок щодо застосування ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" та зазначено, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

З наявних у матеріалах справи документів, а саме: оскаржуваного припису та акта від 21.12.2016 р. вбачається, що в обґрунтування своїх висновків про несправедливість умов договору віл 16.10.2014 р. службовими особами відповідача не було наведено жодного аргументу. Не додано відповідачем документів на підтвердження правомірності свого рішення і під час розгляду справи.

Крім того суд зазначає, що підписуючи договір турист ОСОБА_6 погодився з його умовами.

Під час судового розгляду справи представником позивача та позивачем надано пояснення та зазначено, що до підписання договору під час характеристики пропонованих на вимогу споживача турів, туристичним агентом ФОП ОСОБА_1 було роз'яснено всі умови та характеристики пропонованих турів та іншу інформацію, в тому числі порядок та наслідки відмови від туристичних послуг, як того вимагають ст. 15 ЗУ "Про захист справ споживачів" та ст. 19- 1 Закону України "Про Туризм". Вказана інформація міститься також і в укладеному договорі про надання туристичних послуг укладеному із ОСОБА_6, а саме пунктах 2.6.3, 4.4.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач не надав належних доказів правомірності висновків акту перевірки та складеного припису, оскільки, факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел профешнл груп" про визнання протиправним та скасування припису.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел профешнл груп" про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Скасувати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області оформленого на підставі акта від 21.12.2015 року №00169.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (код ЄДРПОУ - 40324829).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2016 року.

Суддя підпис Нуруллаєв І.С.

З оригіналом згідно. Оригінал зберігається в матеріалах справи.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя Нуруллаєв І.С.