Справа № 826/16502/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стор» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.03.2015 №.

Свої вимоги мотивував тим, що правомірність формування податкового кредиту не може ставитися в залежність від операцій інших контрагентів, які не є постачальниками платника податків у ланцюгу фінансово-господарських операцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та винести нове рішення, яким позов залишити без задоволення в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з того, що позивачем підтверджені належними первинними і розрахунковими документами господарські відносини з контрагентом, відтак, віднесення сум податку на додану вартість з вартості таких послуг до податкового кредиту є правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СТОР»» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з платником податків ТОВ «ДЕМСТРОЙ» () за період серпень 2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 23.02.2015 №1234/26-52-22-05-17/38735121, яким встановлено порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, яке потягло за собою заниження податку на додану вартість за серпень 2014 р. на суму 91 564,00 грн.

На підставі даних висновків акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 10.03.2015 №, у відповідності до якого позивачу було визначено зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 91564грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 22891грн.

Встановлено, що позивачем та ТОВ «Демстрой» (Постачальник) було отримано на підставі рахунків - фактур товар. Акт перевірки зазначає про наявність у позивача податкових накладних №1 від 04.08.2014р., №4 від 12.08.2014р. , №10 від 21.08.2014р., №22 від 28.08.2014р. на загальну суму 549383,40грн., та 91563,90грн. податку на додану вартість.

В аті перевірки також зазначено про наявність у позивача видаткових накладних №42, 45, 48, 56 від 04.08.2014р., 12.08.2014р., 21.08.2014р., 28.08.2014р. відповідно.

В процесі перевірки відповідачем було встановлено, що контрагентом позивача зареєстровано податкові накладні в адресу позивача, які містять коди УКТ ЗЕД: , , , « 414308190, , , з номенклатурою імпортного товару:

- накладна від 04.08.2014 №1 (Комплект для контролера АК-СС 550, Корпус EVR 15, Повітроохолоджувач SPBE 072D, Повітроохолоджувач DFBE 052D, КУС 22 Регулятор продуктивності, Компресор ZR61KCE-TFD-522, Компресор МТ80-4VM, DCL 053 Фільтр-осушувач, Герметичний спіральний компресор ZB92KCE-TWD-55 та інше);

- накладна від 12.08.2014 №4 (Вставка 48-DM до DCR, Вставка 48-F до DCR, конденсатор повітряний AGS503AD CR, Датчик тиску AKS 32 R, Фільтр-увач DCL 165, Повітроохолоджувач DFBE 022 Д Трансформатор 230-323, Регулятор тиску KVR 22, Регулятор обертів XGE-4C, та інше)

- накладна від 21.08.2014 №10 (Вставка 48-F до DCR, Фільтр-осушувач DCR 04811 S, Регулятор, Компресор SC10CLX, Агрегат TL5GX, Виносний дисплей * Щ64В, Кабель до АК2, Фільтр-осушувач DAS 306 SW (023Z1014) та інше)

- накладна від 28.08.2014 №22 (Датчик тиску AKS 32 R, Компресор GS26CLX, KVR 35 Регулятор тиску, конденсац. Клапан редукційний PRE-21D, Вентиль TEN 2 без дюзи Вставка розширююча до вентилів Термост. елемент ХВ 1019 SW-1B, Комплект для контролера АК-СС 550 та інше).

Подальшою перевіркою встановлено, що контрагентом-постачальником в адресу ТОВ «Демстрой» вищезазначеного імпортованого товару є ТОВ "РЕСТАР-ПРОМ", господарська діяльність якого має ознаки фіктивності.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, наприклад, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, зокрема, у випадку не здійснення самих операцій.

Відповідно до листа ВАСУ від 02.06.2011 року, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Виконання договору позивача підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

Позивачем було надано докази отримання та транспортування товару, його зберігання.

Вказано конкретні транспортні засоби, наявні подорожні листи службових автомобілів.

Позивач у своїй діяльності використовує складські та офісні приміщення, що належать йому на праві користування на підставі договорів оренди нежитлових приміщень.

Таким чином, у позивача наявні фізичні та технічні можливості для вчинення задекларованих господарських операцій.

В подальшому, з метою отримання прибутку, підприємство здійснило подальшу поставку товару замовникам, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами (видаткові накладні, довіреності на отримання матеріальних цінностей, податкові накладні).

На час взаємовідносин контрагент позивача був зареєстрований в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та взятий на податковий облік в органах державної податкової служби, як платник податку на додану вартість.

Податковим органом не було надано суду доказів притягнення осіб - керівників вказаних підприємств, до кримінальної відповідальності по факту вчинення злочину, передбаченого ст. 205 КК України.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам закону і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стор» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2016.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.