Справа № 520/16157/15-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 520/16157/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Одеська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.12.2002р. №2216 «Про прийняття в експлуатацію будівель по вул. Світанкова, 75, ОСОБА_3Ф.».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 здійснив прибудову до домоволодіння, яке знаходиться у сумісній власності, без отримання згоди усіх сусідів, у нього відсутнє право на земельну ділянку, на якій здійснена прибудова, тому ним порушений Порядок будівництва, внаслідок чого відповідач неправомірно прийняв рішення про прийняття в експлуатацію будівель ОСОБА_3, яке підлягає скасуванню.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2016р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом вимог закону, внаслідок чого просила рішення суду скасувати та прийняте нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 252 від 03.04.1955р. та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 06.06.1955р. ОСОБА_5 була надана земельна ділянка загальною площею 584кв.м. для будівництва будинку в районі 3 станції Чорноморської дороги, ділянка №5. /а.с.101, 95-98/

17.09.1969р. згідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 7/25 частин будинку, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Рассвета, 75 (третя станція Чорноморської дороги дільниця №5). /а.с.102-103/

18.07.1983р. шлюб між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_7 (дошлюбне ОСОБА_6Л.) розірваний, за ОСОБА_3 визнане право власності на 7/25 часток домоволодіння по вул. Рассвета, 75, площею 17,7кв.м., в м. Одесі. /а.с.99-100/

В 2002 р. ОСОБА_3 здійснив реконструкцію частини житлового будинку за адресою вул. Світанку, 75 в м. Одесі шляхом прибудови житлової споруди літ. «А2» загальною площею 24,3кв.м. (житловою 13,4кв.м.), нежитлового приміщення сараю літ. «І» та вбиральні літ «Е». В жовтні та листопаді 2002 р. ОСОБА_3 отримав згоду від усіх наявних на той час сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на узаконення проведеної ним прибудови. /а.с.122-124/

11.12.2002р. ОСОБА_3 звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про прийняття до експлуатації прибудови на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності. /а.с.73/

Згідно акту прийому в експлуатацію споруджених (реконструйованих) обєктів від 19.12.2002р. вказані приміщення прийняті до експлуатації державною технічною комісією. /а.с.72/ Вказаний акт був затверджений розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 2216 від 26.12.2002р. /а.с.70/

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09.08.2004р. зареєстровано право ОСОБА_3 приватної спільної часткової власності на 7/25 часток домоволодіння. /а.с.10/

Співвласниками домоволодіння є: ОСОБА_3 - власник 7/25 часток на підставі рішення народного суду Київського району м. Одеси від 18.07.1983 року; ОСОБА_4 - власник 15/50 часток на підставі договору дарування від 10.08.2004 року; та ОСОБА_1 власниця 21/50 часток вказаного житлового будинку.

На підставі договору дарування від 29.07.2013 року ОСОБА_1 (позивачу) на праві власності належить 21/50 частка житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Світанку, 75, в м. Одесі, що розташовані на земельній ділянці площею 625кв.м., яка знаходиться у користуванні співвласників домоволодіння на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 06.06.1955р. /а.с.8,17/ Раніше власником вказаної частки була ОСОБА_8 /а.с.19/

Домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ. «А», гаражу літ. «В», сараїв літ. «Г», «И», вбиральні літ. «Е», огорож, мостіння. Житловий будинок літ. «А» має загальну площу 156,2кв.м., в тому числі житлову 90,5кв.м. Частку домоволодіння позивача складають приміщення в будинку 3-1 кухня, 3-2 житлова, 3-3 житлова, 3-4 коридор, 3-5 санвузол; надвірні споруди - гараж літ.«В», частка мостіння та огорож. Частку ОСОБА_3 складають приміщення в будинку 2-1 коридор, 2-2 комора, 2-3 санвузол, 2-4 житлова, 2-5 кухня, 2-6 житлова, 2-7 житлова; надвірні споруди - вбиральня літ.»Е», сарай «И», частка мостіння та огорож. Частку ОСОБА_4 складають приміщення в будинку 1-1 тамбур, 1-2 житлова,1-3 коридор, 1-4 кухня, 1-5 житлова, 1-6 веранда, 1-7 ванна, надвірні споруди сарай літ. «Г», частка мостіння та огорож.

В 2015 році ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку по вул. Світанку, 75, в м. Одесі, під час розгляду якої довідалась, що на прибудову літ. «А2», сарай літ. «И» та вбиральню літ. «Е» у ОСОБА_3 наявні дозвільні документи - розпорядження голови Київської райадміністрації Одеської міської ради №2216 від 26.12.2002 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по вул. Світанку, 75, в м. Одесі, ОСОБА_3Ф.». /а.с.16/

ОСОБА_1, набувши право власності на частину домоволодіння більш ніж 10 років після прийняття в експлуатацію спірної добудови, вважає, що ОСОБА_3 здійснив самовільне будівництво, яке не могло прийматися в експлуатацію, оскільки ОСОБА_3 не отримував документу, що посвідчує право на земельну ділянку та права на здійснення будівництва; ОСОБА_3 не отримував згоди від інших співвласників будинку ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на здійснення будівництва. Позивач також посилається на невідповідність адреси, що зазначена в розпорядженні Київської райадміністрації (вул. Світанкова, 75, в м. Одесі), а в правовстановлюючих документах - вул. Світанку, 75, в м. Одесі та на розбіжності в площі прибудови літ. «А2»: в розпорядженні зазначена загальна площа 13,4кв.м., а в акті прийому в експлуатацію - 24,3кв.м.

З огляду на викладене ОСОБА_1 вимагає визнати розпорядження Київської райадміністрації №2216 від 26.12.2002 року «Про прийняття в експлуатацію будівель по вул. Світанку, 75, в м. Одесі, ОСОБА_3Ф.» протиправним та скасувати.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що надані до суду документи свідчать, що ОСОБА_3 набув права на користування земельною ділянкою по вул. Світанку, 75, в м. Одесі у 1969 році відповідно до діючого на той час законодавства і це право зберігає до сьогодні.

Назва вулиці змінювалась при перекладі з російської мови на українську (сторони визнали, що одна і таж вулиця називалась Рассвета, Світанкова, Світанку). Надані до суду копії технічних паспортів за 1999 рік, за 2012 рік, висновок про технічний стан конструкцій частини будинку за 2001 рік з генпланом ділянки свідчать, що прибудова літ. «А2» у будинку вул. Світанку, 75, в м. Одесі з моменту закінчення будівництва не змінювалась і має загальну площу 24,3кв.м., в тому числі житлову 13,4кв.м.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом частини 2, 3 та 5 ст. 20 ЗК Української РСР від 8 липня 1970 року право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування.

Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та по господарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Статтею 21 ЗК Української РСР від 8 липня 1970 року передбачено, що видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Отже, підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний ЗК України серед підстав набуття права на землю не визначає оформлення права на земельну ділянку.

Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав.

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п.«б» ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття участі у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством та здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій. Крім того, відповідно до ст.14 Закону України «Про основи містобудування» проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Прийняття в експлуатацію приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, господарських споруд, прибудов, будівництво яких здійснено без залучення підрядних організацій, проводиться за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів.

Приписи п.п. 3.5 Положення про райадміністрацію Одеської міської ради передбачають, що у галузі будівництва райадміністрація приймає в експлуатацію завершені будівництвом об'єкти індивідуальної житлової забудови.

Судова колегія вважає, що посилання позивача на те, що ОСОБА_8 (попередня власниця частки домоволодіння позивача) не надавала згоду на узаконення прибудови ОСОБА_3 на той підставі, що ОСОБА_8 склала нотаріальну заяву 09.08.2015р. про те, що вона була проти узаконення ОСОБА_3 прибудови не є свідченням того, що в 2002р. вона не давала письмову згоду на узаконення прибудови, оскільки з часу здійснення будівництва ОСОБА_3 (2002р.) вона будь-яких заперечень з цього приводу не виявляла.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 провів прибудову до належної йому частки будинку на законних підставах, у передбаченому законом порядку звернувся до дозвільних органів щодо її оформлення.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає в порядку ст. 200 КАС України залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія