Справа № 186/155/16-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2016 рокусправа № 186/155/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії та бездіяльність виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпП України; зобов'язати виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області призначити та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 53703,99 грн.; зобов'язати виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19528,80 грн.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням міського голови м. Першотравенськ № 241-ВК від 09.10.2014, ОСОБА_2 призначено на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів за результатами спеціальної перевірки з 09 жовтня 2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Рішенням Першотравенської міської ради Дніпропетровської області «Про припинення повноважень виконавчого комітету Першотравенської міської ради VI скликання та звільнення із займаних посад» № 167-2/VII від 26.11.2015, вирішено припинити з 26.11.2015 повноваження заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_1.

На підставі вказаного рішення винесено розпорядження міського голови м. Першотравенська № 282-ВК від 26.11.2015, яким припинено повноваження ОСОБА_1 - заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів виконавчого комітету Першотравенської міської ради, з 26 листопада 2015 року у зв'язку закінченням повноважень (п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).

Зобов'язано відділ бухгалтерського обліку виконавчого комітету провести повний розрахунок з ОСОБА_1 з виплатою грошової компенсації за 4 календарні дні щорічної основної відпустки за відпрацьований період роботи.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила здійснити виплату вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток відповідно до вимог статті 44 КЗпП України.

Як вбачається з відповіді виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області за № 2896/05.17 від 11.12.2015, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті вихідної допомоги у розмірі не менше шестимісячного заробітку, оскільки нормами спеціального закону така гарантія посадовій особі місцевого самоврядування не передбачена.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті вихідної допомоги, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі статтею 3 цього Закону посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України (ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що оскільки виконавчий комітет ради утворюється відповідною радою на строк її повноважень, відповідно й посада заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів передбачає перебування на ній лише в межах строку повноважень виконавчого комітету.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 звільнено з виборної посади органу місцевого самоврядування у зв'язку з припинення повноважень виконавчого комітету Першотравенської міської ради на підставі приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який є спеціальним законом, що врегульовує спірні правовідносини.

Також колегія суддів зазначає, що статтею 41 Кодексу законів про працю України встановлено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Так, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: 1) одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; 1-1) винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати;

2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; 3) вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи; 4) перебування всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції» у прямому підпорядкуванні у близької особи; 5) припинення повноважень посадових осіб.

Розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до статті 44 КЗпП, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані норми регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розірванням трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу до закінчення строку його дії, тоді як виконання повноважень ОСОБА_1 припинилися в силу приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв'язку з припиненням повноважень органу, в якому займала посаду позивач.

Крім того, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1, позивач була прийнята на роботу для тимчасового виконання обов'язків заступника місткого голови з питань діяльності виконавчих органів та звільнена у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору.

Щодо посилання апелянта на ч. 5 ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою передбачено, що перевироби сільських, селищних, міських голів, зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, їх секретарів, крім працівників патронатної служби, суд апеляційної інстанції зазначає, що звільнення позивача відбулося у зв'язку з припиненням повноважень виконавчого комітету Першотравенської міської ради VI скликання, тоді як норма, на яку посилається позивач, регулює правовідносини в разі перевиборів посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року в адміністративній справі № 186/155/16-а - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 05 липня 2016 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова