Справа № 333/2360/16-а
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2360/16-а
Провадження № 2-а/333/88/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Боровікова А.І., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя та з квітня 2014 року отримує пенсію по інвалідності за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції закону №3668-ІV від 08.07.2011 року «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції Закону №3668-ІV від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка обчислена в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати. У квітні 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 80% від середньої заробітної плати, долучивши довідку прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року вих.-16 від 16.03.2016. Листом відповідача від 15.04.2016 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі не прийняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до закону України «Про прокуратуру», втратили чинність, а тому пенсії в порядку та на умовах, визначених спеціальними законами, не призначаються та не перераховуються, а тому підстав для перерахунку пенсії немає.

У зв'язку з чим позивач просив суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-155 вих-16 від 16.03.2016 року, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ч.ч.13,18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 80 розмірів від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-155 вих-16 від 16.03.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя надав до суду письмові заперечення посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя, та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (далі-Закон № 1789-ХІІ). До набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.01.2014 №1697-VII пенсійне забезпечення працівників було врегульовано статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ. На сьогоднішній день положення ст.50-1 закону №1789-ХІІ втратили юридичну силу, крім норм ч.ч.3,4,6,11 в частині класних чинів. Таким чином, на сьогоднішній день питання правового регулювання служби в органах прокуратури, у тому числі і пенсійного забезпечення врегульовано нормами закону від 14.10.2014 №1697- VII. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VII умови пенсійного забезпечення працівників прокуратури були суттєво змінені. Так, відповідно до п.5 Прикінцевих положень зазначеного нормативного акта, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Отже, починаючи з 01.06.2015 року, пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

ОСОБА_1 04.04.2016 року звернувся до ОСОБА_2 із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років та її виплату відповідно до нового перерахунку на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 та довідки прокуратури Запорізької області №18-155 вих.-16 від 16.03.2016 у розмірі 80% від суми заробітку, вказаного в довідці з 01 січня 2016 року. До заяви було додано оригінал довідки прокуратури Запорізької області №18-155 вих.16 від 16.03.2016 року.

ОСОБА_2 від 15.04.2016 року за вих.№69/Т-9 ОСОБА_1 було повідомлено, що враховуючи, оскільки на сьогоднішній день окремого нормативного акта, який би регулював порядок призначення, виплату та перерахунок спеціальних пенсій окремим категоріям громадян не прийнято, та відповідно до норми п.5 Прикінцевих положень Закону №213-VIII, ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні перерахунку згідно наданої довідки, з огляду на відсутність законодавчих актів.

У своєму адміністративному позові позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка передбачає підвищення посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців з 01.12.2015 року, та зазначає, що у нього виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Проте, ОСОБА_1 звернувся лише у квітні 2016 року, у проведенні перерахунку пенсії йому було відмовлено листом від 15.04.2016 року №69/Т-9.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя та з квітня 2014 року отримує пенсію по інвалідності за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції закону №3668-ІV від 08.07.2011 року «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції Закону №3668-ІV від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка обчислена в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати. У квітні 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 80% від середньої заробітної плати, долучивши довідку прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року вих.-16 від 16.03.2016. Листом відповідача від 15.04.2016 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі не прийняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до закону України «Про прокуратуру», втратили чинність, а тому пенсії в порядку та на умовах, визначених спеціальними законами, не призначаються та не перераховуються, а тому підстав для перерахунку пенсії немає.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з позовом до суду.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_3, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

30 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України винесено постанову №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів від 31 травня 2012 року №505», якою затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури».

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Таким чином, у відповідності до зазначених постанов Кабінету Міністрів України у позивача, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу є протиправною, за наступного.

Відповідно до усталевої судової практики, процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорсько-слідчим працівникам, є частини 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції закону № 3668-ІV, яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 10.12.2013 року у справі №21-420а13 стосовно внесених змін до закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції Закону №3668-ІV, призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Згідно ч.13 цього Закону , обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами. Виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, тобто з 01.01.2016 року.

Посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення є безпідставними.

Так, п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах. З 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, в тому числі до закону України «Про прокуратуру».

В той же час зазначені обмеження не стосуються пенсіонерів, які до 02 березня 2015 року вже отримували пенсії і мали негарантоване право на їх перерахунки з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закріплено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 травня 1997 року №1-зп зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючого права і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якої Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребуються додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і формування та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 року по справі №21-348а1 та від 17.12.2013 року у справі 21-445а13.

Відповідно до ст..244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовуються у своїй діяльності і нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи наведене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення виходячи із норми законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу.

Приписами Закону №213 VIII від 02.03.2015 року внесено зміни до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в частині максимального розміру пенсії. який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Більш того, законом №911- VIII від 24.12.2015 року встановлено тимчасове. У період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмеження максимального розміру пенсії сталою (фіксованою) сумою 10740 гривен, що звужує конституційно закріплені у статтях 1,3,6,8,19,22,46,58 Конституції України соціальні гарантії слідчо-прокурорських працівників.

Ці зміни містять аналогічні за своїм змістом та сутністю положення які вже були визнані неконституційними, щодо обмеження граничного розміру пенсії (рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 09.07.2007 року,№6-рп/2007 від 22.05.2008 року №1-рп/2008). При цьому, вказаними змінами законодавець ще більше звузив соціальні гарантії прокурорів, хоча однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина 2 стаття 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів (частина 3 статті 22 Конституції України).

Водночас, позивачу пенсія призначена до набрання чинності Законами України «ПРО внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року №911- VIIІ, які обмежують граничний розмір пенсії позивача.

Відповідно до ч.1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховного права. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначної правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишилися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011).

Указаний підхід узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року «Брумарску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церкви Бессарабської митрополії та інші проти Молдови» ЄСПЛ наголосив, що закон має бути доступним та передбачуваними, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Таким чином відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію згідно довідки прокуратури Запорізької області від 15.04.2016 року вих.-16 від 16.03.2016 відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, у розмірі 80 відсотків від суми місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру з 01.01.2016 ркоу.

Згідно до ч.1 ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені ним витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17,71,59, 94, 159 - 163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-155 вих-16 від 16.03.2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.ч.13,18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 80 розмірів від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-155 вих-16 від 16.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.І. Боровікова