Справа № 2-а-901/09/1522
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2010 р.Справа № 2-а-901/09/1522

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Яковлева Ю.В.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 23 червня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2007-2008 роки в сумі 2 601 грн 30 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Приморському районі м. Одеси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначила, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак з 01 січня 2007 року її щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивачка просила суд поновити строк для звернення до суду, визнати безпідставною відмову виплати соціальної допомоги, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй як «дитині війни»щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2007 року по грудень 2008 року включно в сумі 2601 гривні 30 копійок.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема визнано протиправною бездіяльність УПФУ, зобовязано УПФУ нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 735, 3 грн, та за період з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2008 року у розмірі 715, 3 грн.

У поданій апеляційній скарзі УПФУ в Приморському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Приморському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має статус «дитини війни», так як станом на 02 вересня 1945 року їй було менше 18 років. В підтвердження судом до матеріалів справи залучена копія довідки (арк. 6).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»вона має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2007 році не проводились.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 позивачка мала право на отримання соціальної допомоги з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.10.2008 року, а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З такими висновками погоджується колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивачки на підвищення пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, оскільки таке право було відновлено із прийняттям рішення Конституційним Судом України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо визнання неправомірними дій пенсійного фонду з відмови у виплаті соціальної допомоги «дитині війни»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»в період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з огляду на таке.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а відтак з моменту прийняття цього рішення позивачка мала право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Вказане свідчить, що суд першої інстанції вірно визнав неправомірною відмову орану Пенсійного фонду України з виплати соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з прийняття Конституційним Судом України рішення, тобто з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року.

Проте, перевіряючи повноту вирішення позовних вимог, судова колегія звертає увагу, що судом першої інстанції не вирішено позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій УПФУ щодо не донарахування допомоги за період з 01.11.2008 року по грудень 2008 року включно.

Оскільки позивачка мала право на одержання допомоги протягом зазначеного періоду, з огляду на рішення Конституційного суду України, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що судом першої інстанції вирішено не всі позовні вимоги, судове рішення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України, підлягає зміні, а відтак апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 23 червня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2007-2008 роки змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як «дитині війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року включно неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста ОСОБА_1 здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_2 недоплаченої як «дитині війни»щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року включно, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в порядку цивільного судочинства протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Яковлев Ю.В.

Суддя: Єщенко О.В.