Справа № 2а-550/12/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2012 р. № 2а-550/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Мричко Н.І.

за участю секретаря судового засідання Якимець О.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 106,06 грн., -

встановив :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова (далі ДПІ у Залізничному районі м.Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 106,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованість перед бюджетом, яке виникло внаслідок несплати податкового зобов'язання по сплаті податку за землю з фізичних осіб, в сумі 106,06 грн. Враховуючи те, що відповідачем тривалий час не вживаються заходи щодо погашення заборгованості , просить позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пояснення надала аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, проте поштовий конверт з судовими документами, відправлений судом за його зареєстрованим місцезнаходженням, органами поштового зв'язку повернений з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З огляду на норму ч.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої, у разі повернення поштового відправлення з незалежних від суду причин вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1.1. ст. 1 Податкового кодексу України, такий регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями ст. 8 Податкового кодексу України визначено види податків та зборів

Так, п. 8.1. ст. 8 вказаного вище кодексу передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п. 8.2 ст. 8 Податкового кодексу України).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п. 8.3 ст. 8 Податкового кодексу України).

Нормою п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України передбачено , що до загальнодержавних податків належить, зокрема, плата за землю;

У відповідності до п. 14.1.72. ст.. 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

Розділом ХІІ Податкового кодексу України визначено порядок регулювання відносин, що виникають у сфері справляння податку - плата за землю.

Положеннями ст. 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є : власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У відповідності до норми ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є : земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п. 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідні центральні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України).

Нормою ст. 287 Податкового кодексу України визначені строки сплати плати за землю.

Так, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

31 травня 2011 року ДПІ у Залізничному районі видано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким визначено загальну суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в розмірі 107,62 грн.

Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України ДПІ у Залізничному районі м.Львова надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю»від 08.09.2011 року №393 на суму 106 06 грн..

Згідно довідки ДПІ у Залізничному районі м.Львова від 21.12.2011 р. № 42633/9/19-023 вбачається, що станом на 21.12.2011 р. заборгованість (недоїмка) відповідача перед бюджетом становить 106,06 грн.

Доказів оскарження в апеляційному чи судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 31.05.2011 року № НОМЕР_1 чи податкової вимоги № 393 від 08.09.2011 року суду не надано. Доказів сплати боргу до суду також не представлено.

Відповідно до Податкового Кодексу України, податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Згідно п.95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власність, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Положеннями п. 95.3 ст.95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунку платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органами державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до п.20.1.18 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З урахуванням того, що сума податкового зобов'язання в розмірі 106,06 грн. станом на дату розгляду справи набула статусу податкового боргу, беручи до уваги те, що позивачем було вжито всіх передбачених Податковим кодексом України заходів з погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного результату, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу з плати за землю в сумі 106,06 грн.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету податковий борг в сумі 106 (сто шість) грн. 06 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 17 лютого 2012 року.

Суддя Мричко Н.І.