Справа № 590/1096/15-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р.Справа № 590/1096/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Сумської області від 10.05.2016р. по справі № 590/1096/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області , Дружбівського міського голови ОСОБА_2

про визнання запису до трудової книжки недійсним, зобов'язання прийняти розпорядження про новий день звільнення, внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області (далі - відповідач 1), Дружбівського міського голови ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати запис до трудової книжки ОСОБА_1 № 18 від 17.11.2015 р. про її звільнення недійсним;

- зобов'язати міського голову м. Дружба прийняти розпорядження про новий день звільнення ОСОБА_1 - 23.11.2015 року;

- зобов'язати міського голову м.Дружба забезпечити внесення до трудової книжки ОСОБА_1 нового запису про звільнення з 23.11.2015 року;

- стягнути з Дружбівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1116,44 грн.;

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежами, передбаченими ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, у розмірі 33 186,54 грн.

- стягнути з Дружбівської міської ради заборгованість за платежем, передбаченим ст. 117 КЗпП України, у розмірі 33 186,54 грн.

- зобов'язати міського голову м.Дружба надати ОСОБА_1 іншу роботу (посаду) в Дружбівській міській раді або на іншому підприємстві, в установі, організації.

Постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 10.05.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 17.11.2015 року на 23.11.2015 року, та зобов'язано Дружбівську міську раду Ямпільського району Сумської області внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про зміну дати звільнення на дату 23.11.2015 року, визнавши запис трудової книжки за №18 недійсним та видати відповідне розпорядження з цього приводу.

Стягнуто з Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 1164 грн. 44 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 1164 грн. 44 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 60 (шістдесят) коп. шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області.

Не погодившись з прийнятою постановою в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зазначеній частині та прийняти нову - про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), висновки суду суперечать один одному та не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги вищезазначеної статті, колегія суддів переглядає судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Відповідачі заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили постанову суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Дружбівській міській раді з 11 серпня 1994 року по 17 листопада 2015 року (а.с. 5, 6).

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 була звільнена з посади керуючої справами (секретаря) виконавчою комітету міської ради згідно з ч. 1 ст.51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні у зв'язку з закінченням строку повноважень (а.с. 7).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона працювала на посаді керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Дружбівської міської ради з 20.12.2010 року. Під час обрання на вказану посаду позивач була депутатом Дружбівської міської ради.

Відповідно до розпорядження міського голови м. Дружба від 17.11.2015 року № 29 К позивача звільнено з посади у зв'язку із закінченням повноважень виконавчого комітету Дружбівської міської ради 6 скликання. З розпорядженням позивач ознайомлена 20.11.2015 р. В свою чергу, з позивачем проведено частковий розрахунок 27.11.2015 р., зокрема, було виплачено 2502,42 грн. заробітної плати та 1454,56 грн. компенсації за невикористану відпустку. Жодних інших виплат чи посад позивачу не було запропоновано. 23.11.2015 року ОСОБА_1 повернуто трудову книжку.

До призначення на посаду керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету з 20.04.2006 року позивач обіймала посаду начальника загального відділу Дружбівської міської ради. Під час звільнення позивачу не була запропонована жодна інша посада, а також не здійснювалося нарахування і виплата середньої заробітної плати, що, на думку позивача, є порушенням її трудових прав і вимог ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад. Позивач також вважає, що роботодавець обов'язок, закріплений ст. 116 КЗпП України, також не виконав, оскільки частковий розрахунок проведено лише 27.11.2015 року, гарантована ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад виплата середньої заробітної плати протягом 6 місяців взагалі не була здійснена, про розрахунок належних до сплати сум роботодавець позивача також не повідомив.

Зважаючи на те, що трудова книжка була видана позивачу 23.11.2015 р., що підтверджується записом у відповідному журналі, та згідно з п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р., відповідно до якого при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки, про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника, а раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції, тому позивач вважає, що з 17.11.2015 р. по 22.11.2015 року вона перебувала у вимушеному прогулі. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зміни дати звільнення ОСОБА_1 з 17.11.2015 року на 23.11.2015 року, та зобов'язання Дружбівську міську раду Ямпільського району Сумської області внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про зміну дати звільнення на дату 23.11.2015 року, визнавши запис трудової книжки за №18 недійсним та видати відповідне розпорядження з цього приводу; стягнення з Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 1164 грн. 44 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні; стягнення з Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 1164 грн. 44 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що в частині задоволених позовних вимог учасники судового процесу апеляційні скарги не надавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів переглядає судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Дружбівської міської ради заборгованість за платежами, передбаченими ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, у розмірі 33 186,54 грн.; стягнення з Дружбівської міської ради заборгованості за платежем, передбаченим ст. 117 КЗпП України, у розмірі 33 186,54 грн.; зобов'язання міського голову м.Дружба надати ОСОБА_1 іншу роботу (посаду) в Дружбівській міській раді або на іншому підприємстві, в установі, організації, суд першої інстанції виходив з того, що відсутня можливість поворотного надання позивачу попередньої посади, а рівноцінні посади, як випливає з наданої Дружбівською міською радою інформації від 15.03.2016 року № 202, також відсутні. Окрім того, керуючий справами (секретар) виконавчого комітету як особа, яка входить до складу виконавчого комітету ради, не може бути депутатом будь-якої ради.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свою позицію щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання міського голови м. Дружба надати позивачу іншу рівноцінну роботу (посаду) в Дружбівській міській раді або на іншому підприємстві, в установі, організації та стягнення з Дружбівської міської ради заборгованості за платежами, передбаченими ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, у розмірі 33 186,54 грн., виходив з таких підстав.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 посаду керуючого справами (секретар) виконавчого комітету міської ради обіймала з 01.01.2011 року (рішення другої сесії міської ради шостого скликання від 20.12.2010 року), звільнена 17.11.2015 року у зв'язку із закінченням строку повноважень на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (рішення першої сесії сьомого скликання від 17.11.2015 року, розпорядження міського голови від 17.11.2015 року № 29 К) (а.с. 6 ).

Відповідно до Розпорядження міського голови від 17.11.2015 року №29 К згідно з ст. 83 КЗпІІ України, ст. 24 Закону України Про відпустки, рішення першої сесії міської ради сьомого скликання Про виконавчий комітет від 17.11.2015 року та в зв'язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету міської ради 17 листопада 2015 року - звільнено з посади керуючого справами (секретаря) виконкому міської ради ОСОБА_1 з 17 листопада 2015 року, вирішено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не використану частину щорічної основної відпустки в кількості восьми календарних днів. З цим розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлена 20.11.2015 року (а.с. 7).

Згідно з копією табеля робочого часу за листопад 2015 року, останнім робочим днем ОСОБА_1 є 17 листопада 2015 року (а.с. 100).

До затвердження на посаду керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету міської ради позивач обіймала посаду начальника загального відділу в Дружбівській міській раді з 20.04.2006 року (а.с. 5, 6). Згідно з довідкою, виданою виконкомом Дружбівської міської ради від 18.12.2015 року за № 1303, ОСОБА_1 була депутатом Дружбівської міської ради шостого скликання з 2010 року по 2015 рік (а.с. 78).

Відповідно до інформації, наданої на запит суду Ямпільським районним центром зайнятості, ОСОБА_1 зареєстрована у Ямпільському районному центрі зайнятості як безробітна з 27.11.2015 року та отримує допомогу по безробіттю з 04.12.2015 року по теперішній час (а.с. 69, 70).

Вже після звернення до суду з адміністративним позовом, а саме 19.01.2016 року, ОСОБА_1 звернулась із заявою до міського голови м.Дружба про негайне призначення її в порядку виконання норм ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад та ст. 118 Закону України Про статус депутатів місцевих рад на вакантну посаду спеціаліста 2 категорії в Дружбівській міській раді, та в порядку виконання норм ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад виплату середньої заробітної плати за період з дня звільнення і до дня призначення на посаду (а.с. 79).

На цю заяву вона отримала відповідь від 01.02.2016 року за №10 про необґрунтованість вимог, оскільки займана позивачем з 01.01.2011р. по 17.11.2015р. посада керуючого справами виконавчого комітету Дружбівської міської ради, яка входить до складу виконавчого комітету цієї ради, не допускає одночасного перебування депутатом Дружбівської міської ради, що прямо заборонено ч. 9 ст.51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Оскільки в законодавстві існує обмеження щодо одночасного займання посади в виконавчому комітеті та перебування депутатом даної ради, то під гарантії, передбачені ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевої ради, вказана посада не підпадає. Також повідомлено, що посада спеціаліста II категорії в міській раді на час звернення вакантною не являється (а.с. 80).

Згідно з наданою Дружбівською міською радою інформацією від 15.03.2016 року за № 202, рішенням четвертої сесії сьомого скликання від 25.12.2015 року Про структуру, чисельність апарату міської ради та виконавчого комітету, їх штатів затверджено структуру та штат апарату міської ради і виконавчого комітету в кількості 18,5 штатних одиниць. На даний час, згідно штатного розпису Дружбівської міської ради, є вакантна посада водія. В комунальному підприємстві ЖФ Дружба є вакантна посада тракториста (а.с. 71).

Відповідно до ст. 51 Про місцеве самоврядування в Україні виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з ст. 1 Закону України Про службу в органах самоврядування служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 3, абз. 4 ст. 10 Закону України Про службу в органах самоврядування посада керуючий справами (секретар) виконавчого комітету є виборною посадою, на яку особи затверджуються відповідною радою.

Дійсно, законом передбачені певні гарантії для працівників, обраних на виборні посади. Так, згідно з ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно з ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад депутату місцевої ради, який працював у раді на виборній посаді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Зазначене обумовлює, що підприємство, з якого працівник звільнився у зв'язку з обранням на виборну посаду, повинне бути готовим надати йому при звільненні з виборної посади ту ж саму або рівноцінну роботу.

В свою чергу, чинне на час існування спірних правовідносин законодавство не визначало прямого обов'язку роботодавця резервувати попередню посаду за працівником, звільненим у зв'язку з обранням на виборну посаду та за будь-яких обставин гарантувати йому працевлаштування на цій попередній посаді.

В ході розгляду справи встановлено, що попередня посада, яку займала ОСОБА_1 до обрання її на посаду керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Дружбівської міської ради - начальника загального відділу - взагалі відсутня в штатному розписі Дружбівської міської ради.

З огляду на викладене, відсутня можливість поворотного надання позивачу попередньої посади, а рівноцінні посади, як випливає з наданої Дружбівською міською радою інформації від 15.03.2016 року № 202, також відсутні. На даний час, згідно штатного розпису Дружбівської міської ради, є вакантна посада водія. В комунальному підприємстві ЖФ Дружба є вакантна посада тракториста (а.с. 71).

Разом з тим, частиною 2 статті 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад передбачені певні гарантії для колишніх депутатів місцевої ради, а саме: у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за ним зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Згідно з ч.2 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 цього Закону виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Тому персональний склад виконавчого комітету міської ради затверджується радою за пропозицією міського голови та утворюється у складі, передбаченому ч. 3 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Частиною 4 ст. 12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики зі спорту) або підприємницькою діяльністю.

Згідно з ч. 7 ст. 51 цього Закону на осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.

Крім того, ч.9 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні також передбачено, що до складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради не можуть входити депутати відповідної ради, крім секретаря ради.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статей 3 та 5 Закону України Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів (справа щодо статусу депутатів рад) від 13 травня 1998 року №6-рп/98 депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, який перебуває на посаді керівника місцевого органу виконавчої влади чи на іншій посаді, на яку поширюється дія Конституції та законів України щодо обмеження сумісництва, не може поєднувати свою службову діяльність на цій посаді з посадою сільського, селищного, міського голови, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови та заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, а також з іншою роботою на постійній основі в радах, їх виконавчих органах та апараті.

З огляду на викладене, керуючий справами (секретар) виконавчого комітету як особа, яка входить до складу виконавчого комітету ради, не може бути депутатом будь-якої ради.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.5 Закону України Про статус депутатів місцевих рад повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі: обрання або призначення його на посаду, зайняття якої згідно з Конституцією України і законом несумісне з виконанням депутатських повноважень.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вказаних позовних вимог з огляду на таке.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач посилається на те, що на момент свого звільнення вона була депутатом Дружбівської міської ради, у зв'язку з чим має право на пільги та гарантії, які надаються депутатам місцевих рад у разі їх звільнення з виборних посад.

В свою чергу, колегія суддів зауважує на те, що дійсно, ч. 1 та 2 ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад передбачають гарантії щодо захисту трудових прав депутатів місцевих рад у разі обрання їх на виборну посаду у раді.

До числа таких посад, виходячи з ч. 2 ст. 6 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, належать посади секретаря сільської, селищної, міської ради, голови, заступника голови районної, обласної, районної у місті ради. Особи, які займають виборну посаду в місцевій раді, обов'язково зберігають статус депутата місцевої ради і, відповідно, на них, як на депутатів, поширюють свою дію гарантії, зафіксовані у ч. 1 та 2 ст. 33 вищезгаданого Закону.

В свою чергу, в ході розгляду справи встановлено, що позивач на момент свого звільнення не займала жодної з перерахованих посад.

Щодо статусу депутата місцевої ради слід зазначити на таке.

Позивач, будучи обраною до Дружбівської міської ради, рішенням цієї ж ради від 20.12.2010р. була призначена на посаду керуючого справами виконкому ради і, відповідно, стала членом цього виконкому.

Частинами 7 та 9 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено два ідентичних за змістом обмеження:

а) до складу виконкому не можуть входити депутати місцевих рад, крім секретаря.

б) члени виконкому (як і міській голова) не можуть бути депутатами.

В даному випадку ч. 1 ст. 5 Закону України Про статус депутатів місцевих рад передбачено спеціальний механізм: повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково без прийняття рішення відповідної ради у разі: обрання або призначення його на посаду, зайняття якої згідно з Конституцією України і законом не сумісне з виконанням депутатських повноважень.

Приймаючи до уваги вказані приписи, можна дійти висновку про те, що ОСОБА_1 автоматично втратила статус депутата 20.12.2010 р.

Отже, до позивача не можуть бути застосовані гарантії, встановлені ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Дружбівської міської ради заборгованості за платежем, передбаченим ст. 117 КЗпП України, у розмірі 33 186,54 грн., колегія суддів зауважує на таке.

ОСОБА_1 в позовній заяві та в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки прогул не було оплачено вчасно, то їй слід виплатити середню заробітну плату за період з моменту звільнення до моменту винесення судом першої інстанції рішення по справі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що при звільненні позивачки з займаної посади мала місце затримка оформлення документів на кілька днів (Рішення ради про звільнення - 17.11.2015 р., видача трудової книжки - 23.11.2015 р., повний розрахунок - 27.11.2015 р.).

Так, згідно з платіжною відомістю № 1/36 від 25.11.2015р. позивачу було перераховано 1144,00 грн. (платіжне доручення №202 від 24.11.2015р.). Відповідно до копії довідки АБ Експрес-Банк по рахунку №0020 з 01.11.2015р. по 09.12.2015р. ОСОБА_1 на рахунок кошти зараховано 27.11.2015р. у сумі 1144,00 грн.

Затримка оформлення та розрахунку кваліфікована судом як вимушений прогул і прийняте рішення про зміну запису в трудовій книжці щодо дати звільнення та про оплату прогулу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідності до ст.ст. 117, 235 КЗпП України відповідач повинен здійснити на користь позивача виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме: з 24.11.2015р. по 27.11.2015р. (4 роб. дні) в розмірі 1164,44 грн. та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18.11.2015р. по 23.11.2015р. (4 роб. дні) 1164,44 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно з ст. 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковою позицію позивача щодо необхідності виплатити їй середню заробітну плату за період з моменту звільнення до моменту винесення судом першої інстанції рішення по справі, оскільки прогул не було оплачено вчасно, з огляду на таке.

Враховуючи положення ст. 116 КЗпПУ в день звільнення працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи та компенсація за невикористані дні відпустки.

Як свідчать матеріали справи з позивачем був несвоєчасно проведений розрахунок по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки, що і було встановлено судом першої інстанції та задоволено позовні вимоги, в цій частині судове рішення не оскаржувалося сторонами. Судом першої інстанції також стягнуто з Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 1164 грн. 44 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.11.2015р. по 23.11.2015р. Отже порушення прав позивача було припинено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ямпільського районного суду Сумської області від 10.05.2016р. по справі № 590/1096/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016 р.