Справа № 539/1640/15-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 р. Справа № 539/1640/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Донець Л.О.
Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.
за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.08.2015р. по справі № 539/1640/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИЛА:
05.05.2015 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління ПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі відповідач) про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.08.2015 року позов задоволено.
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляцій інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії.
Перебуває на обліку у відповідача та одержує пенсію як особа, яка має 2 групу інвалідності, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В період з 04.10.1982 року по 02.05.2005 року позивач працював на посаді інженера - будівельника в колгоспі ім. Ілліча, правонаступником якого на даний час являється ПрАТ "Райз -Максимко"
Згідно архівних документів військової частини № НОМЕР_1 позивач в період з 01.06. 1986 року по 31.07.1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
30.01.2015 року Лубенською філією ПрАТ "Райз - Максимко" позивачу проведено новий розрахунок заробітної плати за два календарні місяці роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.06.1986 року по 31.07.1986 року, оскільки вона була нарахована не в повному обсязі, про що було видано відповідний наказ.
Згідно довідки № 12 від 30.01.2015 року перерахунок здійснений з урахуванням коефіцієнта 2,738 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС».
20.02.2015 року позивач звернувся з отриманою довідкою до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсії.
Рішеннями від 17.03.2015 року №104 та від 31.03.2015 року № 126 відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства, оскільки обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження проведено з порушенням норм чинного законодавства.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що перерахунок ПрАТ «Райз-Максимко» відповідає нормативно-правовим актам та зазначив про відсутність у відповідача підстав не приймати довідку для перерахунку пенсії.
Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Пунктом 7 Порядку № 1210 передбачено, що обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).
На підставі п.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Матеріали справи свідчать про те, що позивачу рішеннями відповідача від 17.03.2015 року №104 та від 30.05.2015 року №126 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 20.02.2015 року та довідки про заробітну плату, виданої Лубенською філією ПрАТ «Райз-Максимко» від 30.01.2015 року №12, оскільки обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження проведено з порушенням норм чинного законодавства.
Колегія суддів вважає, що викладені вище приписи ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказують на обов`язковість прийняття керівником пенсійного органу, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем в порушення вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не було прийнято рішення з питання вказаного позивачем у заяві, а розглянуто дане питання начальником відділу пенсійного забезпечення, заступником начальника відділу пенсійного забезпечення, начальником юридичного відділу, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а вказані рішення відповідача - підлягають скасуванню.
Дана правова позиція узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 року.
Частина 2 статті 11 КАС України каже, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Вказані позовні вимоги не були заявлені позивачем, проте колегія суддів вважає, що в силу приписів ч.2 ст.11 КАС України, має право вийти за межі позовних вимог.
Стосовно частини позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати та сплачувати позивачу пенсію відповідно до довідки №12 від 30.01.2015 року, починаючи з 01.01.2015 року з урахуванням сплаченого, то колегія суддів зазначає на таке.
Колегією суддів зроблений висновок про скасування рішень відповідача про відмову позивачу у перерахунку пенсії на підставі звернення від 20.02.15 року та довідки про заробітну плату, виданої Лубенською філією ПрАТ «Райз-Максимко» від 30.01.2015 року №12.
За таких підстав, колегія суддів вважає, вирішення спору щодо призначення перерахунку пенсії відповідно до звернення позивача від 20.02.2015 року до відповідача про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату, виданої Лубенською філією ПрАТ «Райз-Максимко» від 30.01.2015 року №12, є передчасним.
Порушені права позивача слід захистити шляхом зобов`язання відповідача розглянути його звернення від 20.02.2015 року про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату, виданої Лубенською філією ПрАТ «Райз-Максимко» від 30.01.2015 року №12.
Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню.
Апеляційна скарга не містить посилань на доводи вказані колегією суддів, але у такий спосіб були застосовані правила частини 1 статті 195 КАС України, яка вважає можливим вийти за межі доводів апеляційної скарги у зв`язку встановленням під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу.
Судом першої інстанції, неправильно застосовані нормами матеріального права, тому судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
Відповідно ч.1до 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її, та задовольнити апеляційну скаргу.
Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області задовольнити частково.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.08.2015р. по справі № 539/1640/15-а скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області від 17.03.2015 року №104 та рішення від 30.03.2015 року №126.
Зобоов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області розглянути звернення ОСОБА_1 від 20.02.2015 року про перерахунок пенсії.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 12.07.2016 р.