Справа № 202/3431/16-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №202/3431/16-а
Провадження № 2-а/202/117/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом інспектора поліції Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська ОСОБА_2. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 травня 2016 року відносно нього, інспектором поліції управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС2 № 742470 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. В постанові зазначено, що він 20.05.2016 року 0 19 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Дніпропетровську, по вул.. Шмідта, буд. № 18, на вимогу дорожнього знаку "Напрямки руху по смугах" зі смуги яка вказує поворот ліворуч, проїхав прямо чим порушив вимоги знаку 5.16 п.33 додаток 1 ПДР України. Вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з таких підстав. Позивач був неправомірно позбавлений можливості надати пояснення з приводу обставин події оскільки інспектор відмовилась фіксувати пояснення позивача в постанові та долучати до постанови пояснення викладені на окремому аркуші. Під смугою для руху транспортного засобу розуміється частина місцевості розташована впродовж проїзної частини дороги зазначена дорожньою розміткою. На що звернуто увагу в п.п 1.10, 11.1 ПДР України де вказано, що кількість смуг на проїзній частині дороги для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а при їх відсутності самим водієм з урахуванням ширини проїзної частини дороги. А саме на цій ділянці дороги ніякої дорожньої розмітки не було. В зв'язку з чим неможливо було встановити кількість смуг на даній ділянці дороги, крім візуального. Тому неможливо порушити рух автомобілів по смугам, якщо у даній місцевості вона повністю відсутня. Крім того позивач зазначає, що коли він рухався прямо, то з правої сторони від його автомобіля до кінця проїзної частини дороги не залишалось відстані для руху легковика, що свідчить про те, що він рухався по крайній правій смузі. Дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", починає діяти лише після перетину його автотранспортним засобом. Оскільки не було дорожньої розмітки на момент проїзду цього перехрестя і дорожній знак позивач вже проїхав, то йому було невідомо з якого моменту потрібно здійснювати маневр "поворот ліворуч", щоб тим самим не порушити ПДР України. Крім того, рух за пр. Пушкіна у протилежних напрямках здійснюється за смугами, які відокремлені одна від одної трамвайними коліями, пішохідною та зеленою зонами. Знак, дію якого, він нібито порушив знаходиться за смугою для руху у бік вулиці Філософської, таким чином його дія починається на перехресті вул. Шмідта з смугою для руху у протилежному напрямку. На підставі вище викладеного позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд скасувати вищевказану постанову, оскільки вона винесена з порушенням вимог закону та без відповідних на те підстав.

Позивач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Жодних заперечень з боку відповідача на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 травня 2016 року інспектором 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядовим поліції ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 742470 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1, 20.05.2016 року 0 19 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Дніпропетровську, по вул.. Шмідта, буд. № 18, на вимогу дорожнього знаку "Напрямки руху по смугах" зі смуги яка вказує поворот ліворуч, проїхав прямо чим порушив вимоги знаку 5.16 п.33 додаток 1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення відносяться органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямок руху по смугах" правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, він вказує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він не вчиняв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та не порушував вимоги знаку 5.16 п. 33 додатку 1 правил дорожнього руху України, оскільки дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", починає діяти лише після перетину його автотранспортним засобом. Оскільки не було дорожньої розмітки на момент проїзду цього перехрестя і дорожній знак позивач вже проїхав, то йому було невідомо з якого моменту потрібно здійснювати маневр "поворот ліворуч", щоб тим самим не порушити ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з Додатком 5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, затверджена форма та бланк «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Однак, як вбачається з «Постанови серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення», вона не відповідає затвердженій Інструкцією формі «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Таким чином, оскільки на час винесення Постанови серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, набрав чинності та діяв новий порядок з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, яким затверджена інша обов'язкова форма постанови, яку має право виносити посадова особа Управління патрульної поліції при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконливого висновку, що оскаржувана Постанови серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року винесена з порушенням порядку встановленого законом, оскільки не відповідає затвердженій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту правомірності прийнятого ним рішення та винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд вважає встановленим той факт, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року Відповідач діяв з порушенням встановленого законом порядку щодо винесення постанови.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню а постанова серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 268, 288 КУпАП, п.п. 8, 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до до інспектора поліції Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 742470 від 20.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.Г. Зосименко