Справа № 804/14217/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 липня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Ганечко О.М.
суддів: Коротких А.Ю.,Ісаєнко Ю.А.,
при секретарі Біднячук Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.16 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-С» про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-С» про стягнення заборгованості.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.16 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-С про закриття провадження у справі задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.
Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-С, в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 16 633,60 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.16 року, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.
Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі, виходив з того, що відповідач є юридичною особою, яка не є підконтрольною позивачу установою, в розумінні положень Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, а, отже, даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.
Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4 п. 4 Положення).
Відповідно до п. 6 Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
За правилами п. 45, 46 Порядку, проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Колегія суддів зазнчає, що ТОВ «Вектор-С» у даній справі є юридичною особою, яка не є підконтрольною позивачеві установою в розумінні положень Закону №2939-ХІІ.
Крім того, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до суду поза межами визначених законодавством повноважень, оскільки, стягнення заборгованості відбувається не в інтересах держави і не до підконтрольної установи, а безпосередньо в інтересах підконтрольної установи Військової частини НОМЕР_1 .
Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що пред`явлені вимоги мають розглядатись відповідним районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом в порядку, визначеному ЦПК України.
Колегія суддів також наголошує на тому, що апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на позицію Верховного Суду України, викладеному в рішенні №21-4014 від 15.04.15 року, в якій визнано право органів державного фінансового контролю звертатися з позовом до суду в інтересах держави щодо стягнення в дохід бюджетів коштів з тієї особи, яка повинна їх сплачувати, не врахував, що право на звернення до суду про стягнення коштів в інтересах підконтрольної установи не заперечується, але дане право може бути реалізовано у разі звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.16 року, та не можуть бути підставою для її скасування.
За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2016 року клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволено та, в порядку ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.
Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 14 липня 2011 року № 3674-VI.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIIІ, який набув чинності 01.09.2015 року, внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, розмір судового збору складає 1 (одна) мінімальна заробітна плата.
Частиною 1 цієї статті Закону, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень.
У зв`язку з цим судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп підлягає стягненню з особи, що подала апеляційну скаргу, на користь Державного бюджету України.
Керуючись ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.16 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Ганечко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Коротких А. Ю.