Справа № 810/1242/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 червня 2016 року 810/1242/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Полого-Яненківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у якому просить суд:

- визнати недійсними прийняті Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області наказ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 11.11.2013 № КИ/:03:001/00008920 та наказ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» від 30.12.2013 № КИ/322338600: 03:001:00011726;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 2 від 07.02.2014, укладений між Головним управлінням Держемагенства в Київській області та громадянином ОСОБА_4

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 14.04.2016 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Полого-Яненківську сільську раду Переяслав-Хмельницького району Київської області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Світанківську сільську раду Переяслав-Хмельницьку району Київської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що відповідачем були прийняті наказ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 11.11.2013 № КИ/:03:001/00008920 та наказ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» від 30.12.2013 № КИ/322338600: 03:001:00011726, на підставі яких ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, що розташовані на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та надано в оренду вказаній особі земельну ділянку, загальною площею 114, 00 га (кадастровий номер :03:001:0011).

Також позивач вказав на те, що на виконання вказаних наказів, між відповідачем та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки № 2 від 07.02.2014, на підставі якого Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було надано в оренду ОСОБА_4 відповідну земельну ділянку.

Позивач зауважив, що він з 1992 року на підставі протоколу Х сесії сільської Полого-Яненківської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання від 12.08.1992 набув право постійного користування відповідною земельною ділянкою, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та входить у склад ділянки, переданої в оренду ОСОБА_4, у звязку з чим, позивач вважає, що відповідачем було протиправно прийнято оспорювані накази та безпідставно укладеного договір оренди землі, а тому, на його думку, вони мають бути визнанні недійсними.

15.06.2016 на адресу суду від представника ОСОБА_4 надійшла заява б/н від 15.06.2016 (вх. № 9760/16 від 15.06.2016) про закриття провадження у справі.

Як вбачається зі змісту вказаної заяви, третя особа, обґрунтовуючи вимогу щодо закриття провадження у справі, зазначила про те, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, одними із позовних вимог ОСОБА_3 є визнання недійсними наказу Головного управління Держземагенства у Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» від 30.12.2013 № КИ/322338600: 03:001:00011726 та договору оренди землі № 2 від 07.02.2014.

Судом встановлено, що зазначеним наказом Головним управлінням Держземагенства у Київській області було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_4 на території Світанківської сільської ради, Переяслав-Хмельницького району, Київської області та надано йому в оренду земельну ділянку, загальною площею 114, га (кадастровий номер :03:001:0011) для ведення фермерського господарства, строком на 49 років, розташовану на території сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Отже, виходячи зі змісту вказаної позовної вимоги, суд дійшов висновку про те, що спір у справі стосується права оренди земельної ділянки, яке було набуте на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Київській області ОСОБА_4

Проте, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Зокрема, така позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.12.2014 (справа №21-544а14) від 09.12.2014 (справа №21-308а14), від 11.12.2014(справа №21-493а14), від 24.02.2015, (справа №21-34а15), від 17.02.2015 (справа № 21-551а14), від 28.04.2015 ( справа № 21-173а15), від 13.01.2016 (справа № 21-5421а15) та від 01.03.2016 (справа № 2а/2470/2635/12).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держземагенства у Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» від 30.12.2013 № КИ/322338600: 03:001:00011726 не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вказаної позовної вимоги.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі № 2 від 07.02.2014, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що спір з приводу визнання недійсним договору оренди земельної ділянки не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки договір земельної ділянки, укладений між фізичною особою та органом виконавчої влади, є цивільним правочином.

Таким чином, вимога позивача щодо визнання недійсним договору оренди землі №2 від 07.02.2014 також не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, у тому, відповідно провадження в цій частині також підлягає закриттю.

Щодо клопотання третьої особи про визнання недійсним наказу Головного управління Держземагенства у Київській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 11.11.2013 № КИ/:03:001/00008920», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що вказаним актом відповідачем було надано дозвіл громадянину ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 120,00 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно із ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 3 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України). Отже, системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

При цьому, під час прийняття центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин або його територіальними органами рішення про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, відповідний орган реалізовує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Так, зокрема, така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.01.2016 (справа № 824/167/15-а).

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що оскарження рішень органів виконавчої влади щодо надання дозволу на розробку землеустрою має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вимога позивача про визнання недійсним наказу Головного управління Держземагенства у Київській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 11.11.2013 № КИ/:03:001/00008920» має розглядатись саме в порядку адміністративного судочинства, що в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для закриття провадження в цій частині позову.

У судовому засіданні 15.06.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини ухвали. Повний текст ухвали був складений та підписаний 21.06.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Клопотання представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

2.Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання недійсним наказу Головного управління Держземагенства у Київській області від 30.12.2013 № КИ/:03:001/00011726 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок»;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.02.2014 №2, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Київській області та громадянином ОСОБА_4.

3.Роз'яснити позивачеві, що позовні вимоги в цій частині підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

4.Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дудін С.О.