Справа № 2-а-192/11
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №2-а-192/11

04 лютого 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Малишенко Т.О., розглянувши в м. Славутичі в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка є особою, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1, має 2 групу інвалідності, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі як одержувач пенсії, звернулася до адміністративного суду з позовними вимогами :

Визнати бездіяльність відповідача щодо виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, що відноситься до категорії 1 та є інвалідом 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю з 01 липня 2010 року , як інваліду 2 групи з числа осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з рівності мінімальної пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком в подальшому і довічно з наступним підвищенням пенсії в зв'язку зі змінами у діючому законодавстві та встановленні нових розмірів прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХП, пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст.50 цього Закону у базовій редакції, чинність якої була відновлена в зв'язку з тим, що положення розділу П "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 27.12.2007 року № 107-УІ були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008, особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах :

інвалідам 1 групи - 100% мінімальної пенсії за віком;

інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком;

інвалідам 3 групи, дітям - інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50% мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 Закону № 796-ХП здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів, до числа яких відноситься мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Згідно вимог ч.З ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму , встановленого Законом.

Ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та є конституційною гарантією та правом на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у встановленому законодавством розмірі.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що зазначених положень закону відповідач не дотримується, виплачуючи позивачеві додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю , у меншому розмірі.

Заперечуючи проти позову, правомірність своїх дій відповідач не довів.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області у перерахунку ОСОБА_1 розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка має статус постраждалого від аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена до категорії 1, має 2 групу інвалідності, захворювання якого пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області з 01.07.2010 року провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка має статус постраждалого від аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена до категорії 1, має 2 групу інвалідності, захворювання якого пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХП у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня одержання копії постанови.

Оскарження постанови не зупиняє її негайного виконання.

Суддя Т. О. Малишенко