Справа № 821/814/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/814/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - Літвінова Т.В.,

представників відповідача - Галкіна Є.Ю., Чумаченко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатек-Україна"

до Державної митної служби України в особі Херсонської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення про визнання митної вартості товарів та картки відмови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Мегатек - Україна" (далі-позивач) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонської митниці ДФС (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №508050001/2016/000044/2 від 24.05.2016 р. про визначення митної вартості товарів та картку відмови №508050001/2016/00056 від 24.05.2016 р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, що викладені у письмових запереченнях. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу відповідно до картки відмови №508050001/2016/00056 від 24.05.2016р. Херсонською ДФС було відмовлено у прийнятті митної декларації №508050001.2016/001783 від 24.05.16р. з огляду на те, що заявлену митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності та не усі відомості і розрахунки підтверджені. Таким чином, митну вартість товарів скориговано та визначено другорядним методом відповідно до ст. 59 МК на підставі інформації, наявної у митного органу та прийнято Рішення №508050001/2016/000044/2 від 24.05.2016 р, відповідно до якого митна вартість обладнання збільшена з 1500 доларів США до 8999.98 доларів США з огляду на те, що у наданій копії декларації країни відправлення № 11321034 від 13.04.2016 року вартість одиниці товару №1 (в декларації вартість виставлена за кілограм) та товару №2 в декларації вартість виставлена за штуку) відрізняються від заявленої в митній декларації відповідно до інвойсу №RQ20160224RU від 22.03.2016 р. вартості товару. За результатами проведеної консультації митну вартість товару визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів до ст. 59 МКУ на підставі вартості одиниці товару, зазначеної в копії декларації країни відправлення № 11321034 від 13.04.2016 року. Показник митної вартості №1-9.5774 дол. США/кг. (числове значення митної вартості) становить : 930 кг.х9.5777 дол. США=8999.98дол. США, товару №2 -200.00дол. США /шт. (числове значення митної вартості товару становить : 6шт.х200.00дол. США=1200.00дол. США. Вважає, що вищевказане Рішення та картка відмови, згідно з яким митним органом внесено коригування митної вартості товару у сторону збільшення, прийнято Відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатек- Україна" є юридичною особою та здійснює господарську діяльність, пов'язану, зокрема, з виробництвом будівельних виробів із пластмас (полівінілхлориду(ПВХ), неспеціалізованою оптовою торгівлею цих виробів, що підтверджується даними, наведеними у довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АА N 751291, виданої 12.12.2012р.

Судом встановлено, що у лютому 2016 року позивачем укладено з Компанією «XINXING TWIN SCREW MACHINERY CO.LTD OF SHANGHAI (Китай), Контракт № CH 22-02 від 29.02.2016р., відповідно до умов якого суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності здійснює на користь ТОВ «Мегатек - Україна» поставку запасних частин зі сталі для екструдера за асортиментом та кількістю вказаними у Додатках (проформах-інвойсах та/або інвойсах), які є невід'ємними додатками до даного Контракту.

З метою розмитнення поставленого товару Позивачем належним чином було подано до митного оформлення Відповідачу електронну митну декларацію та товаросупровідну документацію на товар.

У травні 2016 року ТОВ «Мегатек - Україна» заявлено до митного оформлення отримані від Компанії «XINXING TWIN SCREW MACHINERY CO.LTD OF SHANGHAI (Китай), за вказаним вище Контрактом товар: шнек та циліндр для екструдера SJSZ 80/172 1 комплект в зборі(2 шнека та 1 циліндр); електронагрівачі на циліндр екструдера SJSZ 80/172-1 комплект (6шт) використовуються для нагрівання циліндру в якому розплавляється сировина та шнеками подається до голівки. Також, подано до Херсонської митниці декларацію митної вартості (форма МД-2 №.2016/001783 від 24.05.16р.

Митна вартість вказаних вище товарів була задекларована ТОВ «Мегатек - Україна» із застосуванням 1 (першого) методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну за ціною контракту(господарської операції), вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту від 29.02.2016р. NCH 22-02 та становить 1620 USD, що підтверджується декларацією митної вартості № .2016/001783 він 24.05.16р.

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем у деклараціях форми ДМВ-1 митної вартості товарів ТОВ "Мегатек- Україна" було подано митному органу наступні документи: Контракт №22-02 від 29.02.2016р. укладеного між ТОВ «Мегатек- Україна» та XINXING TWIN SCREW MACHINERY CO.LTD OF SHANGHAI (Китай), Додаток №1 від 22.03.2016р. до Контракту №22-02 від 29.02.2016р., Інвойс NO:RQ 20160224RU від 22.03. 2016р., пакувальний лист № б/н від 22.03.2016р., Прайс -лист б/н , Сертифікат про походження № 16С0231А0006/00011 від 22.16.2016р., Коносамент №EURFL 16401754ОDS від 17.04.2016р., Виписка з бухгалтерської документації №13-05 від 13.05.2016р., Банківське платіжне доручення в іноземній валюті №0408004 від 25.03.2016р., лист № 108 від 13.05.2016р., лист №110 від 24.05.16р., ЦМР №049165 від 24.05.2016 p., копія митної декларації країни експортера №11321034 від 13.04.16р.

Під час митного оформлення товару Відповідачем було запропоновано Позивачу надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме: 1)каталоги, специфікації виробника товару, 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. П. 53 МКУ; Відповідно до п.6 ст. 53 МКУ ви можете за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

У зв'язку із ненаданням ТОВ «Мегатек - Україна» на пропозицію Відповідача зазначених додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів під час їх митного оформлення, Херсонською митницею було проведено відповідно до ст.338 МК України митний огляд товару про що складено акт огляду від 24.05.2016р. та відмовлено ТОВ «Мегатек - Україна» в митному оформлені товару та оформлено картку відмови №508050001/2016/00056 від 24.05.2016р.

Підставою для відмови було рішення про коригування митної вартості товарів від 24.05.2016 року №508050001/2016/000044/2, яким було скориговано митну вартість товарів у сторону збільшення.

В обґрунтування зазначеного рішення про коригування митної вартості товарів Відповідач посилається на те, що існує наявність розбіжностей у поданих документах, неподання усіх необхідних додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару (п.3 ст. 53 МКУ), невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу при співставленні рівня заявленої митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тому митну вартість товару визначено за другорядним методом відповідно до ст. 59 МКУ на підставі інформації наявної у митного органу.

Позивач із визначеною Відповідачем митною вартістю товару не погодився та скористався наданим частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України правом на звернення до митного органу із заявою про випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг на умовах фінансової гарантії та перерахував на резервний рахунок Відповідача 46386.69грн., що підтверджується платіжним дорученням №3324 від 25.05.2016р.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням та карткою відмови звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подасться декларація митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 57 цього Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, передбачено обов'язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного частиною другою цієї статті загального переліку. При цьому такий обов'язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ТОВ «Мегатек-Україна» були надані оригінальні документи, належним чином завірені печатками відповідних організацій, зміст яких підтверджує митну вартість ввізного товару.

Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В такому разі декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності ) додаткові документи. За умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Крім того, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 Митного кодексу України).

Другорядні методи неможливо застосувати, оскільки відсутні дані щодо вартості операцій з ідентичними та подібними товарами, скориговані відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості) (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів), відсутні дані, необхідні для проведення розрахунків ( метод визначення митної вартості на основі віднімання та додавання ( обчислена вартість) вартості). Загальні посилання на норми Митного кодексу України щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості не розцінюються як достатні доводи обґрунтованості прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення.

Згідно Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затверджених наказом ДМСУ від 19.10.2010 р. №1242, інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/ або сировини вимагається лише у випадках, коли ціна оцінюваного товару визначається за формулою та/ або товар чи сировина, з якого товар виготовлено, реалізуються в порядку біржової торгівлі. Зважаючи на те, що товар «шнек та циліндр для екструдера SJSZ 80/172 1 комплект в зборі(2 шнека та 1 циліндр) та електронагрівачі на циліндр екструдера SJSZ 80/172-1 комплект (6шт)- не виготовляється та не реалізується в порядку біржової торгівлі, ціна на даний товар не визначається за формулою декларант позивача повідомив, що ця вимога митного органу не може бути виконана.

Поняття митної вартості визначено Митним кодексом України у статті 259, відповідно до якої митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

За змістом статті 260 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Порядок визначення митної вартості товарів поширюється на товари, які переміщуються через митний кордон України. Для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості. Методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та у мови їх застосування встановлюються цим Кодексом.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно - правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 рок у (ГААТ). Згідно до частини 2 статті VII ГААТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна бути заснована на дійсній вартості товару, що обкладається митом, і не повинна ґрунтуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках .

Згідно до статті 262 МК України, митна вартість товарів і метод її визначення заявляються декларантом митному органу шляхом подання декларації митної вартості в порядку та у мовах декларування митної вартості, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006р. №1766.

Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006р. № 1766 « Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження» визначає перелік обов'язкових документів, які декларант зобов'язаний подати для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: зовнішньо економічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок - фактуру (інвойс) або рахунок - проформу; банківські платіжні документ (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/ або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару ; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/ або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Пункт 11 Постанови КМ України № 1766 передбачає, що, окрім обов'язкових документів, декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів також можуть бути подані й додаткові документи.

Відповідно до пункту 14 ПКМУ № 1766, якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

За приписами статті 267 МК України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті . Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/ або на користь продавця через третіх осіб, та/ або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з статтею робляться лише на основі об'єктивних даних , що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до наданої Позивачем в межах строку дії гарантійних зобов'язань бухгалтерської документації (інвойсу, платіжного доручення в іноземній валюті та виписки банківського рахунку) поставлений товар був оплачений продавцю у вигляді 100% передоплати.

Обмеження у застосуванні першого методу визначення митної вартості товару щодо позивача відсутні, а визначений законодавцем перелік обмежень застосування першого (основного) методу визначення митної вартості є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Такого обмеження у використанні першого (основного) виду визначення митної вартості товару, як неподання додаткових документів, у Митному кодексі України не має. Наявність інформації у митного органу щодо більш високої митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зазначеного переліку обмежень також не належить.

Згідно до статті 265 МК України, митний орган здійснює контроль правильності значення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 268 Митного кодексу України (ЗУ № 92-IV від 11.07.2002р.), у разі, якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як : 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна походження; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних , якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих комерційних умовах , що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/ або на інших комерційних умовах. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Також, у разі, якщо для цілей застосування цього методу виявляється більше, одна вартість операції з ідентичними товарами, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до статті 2 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, якщо митної вартості імпортних товарів не може бути визначено згідно з положеннями статті 1 (ціна угоди - прим.), митною вартістю є контрактна вартість ідентичних товарів, що продаються на експорт до тієї самої країни імпорту й експортуються в той самий час або майже в той самий час, що й товари, які оцінюються.

Під час застосування цієї статті для визначення митної вартості повинні використовуватися контрактна вартість ідентичних товарів під час продажу тому самому комерційному рівні та майже в такій самій кількості, що й товари які оцінюються. У випадках, коли такого продажу не виявлено, використовується контрактна вартість ідентичних товарів, що продаються на іншому комерційному рівні та (або) в інших кількостях, скоригована з у рахуванням різниць, які можна віднести на рахунок комерційного рівня та (або) кількості, за умови, що такі коригування можуть робитися на основі продемонстрованих доказів, які чітко встановлюють обґрунтованість і точність коригування, незалежно від того, чи призводить коригування до підвищення чи до зниження вартості.

Якщо під час застосування цієї статті виявляється більше, ніж одна контрактна вартість ідентичних товарів, для визначення митної вартості імпортних товарів використовується найменша така вартість.

Керуючись зазначеними вище нормативними актами, застосування 2- го методу визначення митної вартості можливо лише у випадку, коли: по - перше, перший метод, за ціною угоди, не може бути застосований внаслідок чітко визначених законом вичерпних обмежень при його застосуванні ; по - друге, коли за основу порівняння береться саме контрактна вартість ідентичного товару, а не митна вартість, яка вже скоригована митним органом. При цьому, при наявності більше, ніж однієї операції подібними товарами, за основу корегування береться найменша з виявленої контрактної вартості товару.

Відповідно до статті 269 Митного кодексу України (ЗУ № 92-IV від 11.07.2002р.), у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно положенням статей 267 та 268 цього Кодексу (1-й та 2-й методи - прим.), за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які (продаються на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристик я і складаються і з схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються такі ознаки: 1) якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку ; країна походження; виробник.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних умовах, що й оцінювані товари.

У разі, якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/ або на інших комерційних умовах. При цьому, їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Відповідно до статті 269 МК України та статті 3 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, застосування 2- го методу визначення митної вартості можливо лише у випадку, коли: перший метод, за ціною угоди, не може бути застосований в силу чітко визначених вичерпних обмежень на його застосування; а також, коли за основу порівняння береться саме контрактна вартість подібного товару, не митна вартість, яка вже скоригована митним органом. При цьому, при наявності більше, ніж однієї операції з подібними товарами, за основу корегування береться найменша з виявленої контрактної вартості товару.

Приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товару Відповідачем зроблено коригування посилаючись на ВМД, які вже скориговані митним органом.

Вартість поставленого товару була оплачена ТОВ «Мегатек- Україна» в повному обсязі, що підтверджується наданими рахунками та платіжними дорученнями в іноземній валюті з виписками банку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 116.01.1991 № 959-XII, зовнішньоекономічний договір (контракт)- матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності . Контракт № 22-02 від 29.02.2016р. підпадає під зазначене вище визначення, оскільки складається з усіх зазначених елементів. Угода про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачає, що первинною основою для митної вартості за цією Угодою є «контрактна вартість», визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8 (витрати, що додаються до митної вартості - примітка), яка передбачає, interalia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Стаття 8, також передбачає включення до контрактної вартості певних вигод, які можуть перейти від покупця до продавця у формі певних товарів чи послуг, а не в грошовій формі.

Згідно ч.3 статті 260 МК України, для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості.

Посилання Відповідача на наявність неточностей (розбіжностей) у поданих документах спростовуються доданими до матеріалів справи доказами, з яких вбачається, що Позивачем дотриманні всі умови, встановлені законодавством.

Декларантом Позивача були надані митному органу всі необхідні документи підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення як обов'язкові, так і можливі додатково витребувані, як то, контракт з додатками, інвойс, експортні декларації, транспортні документи, рахунки - фактури від виробника товару, бухгалтерська документація про оплату товару, сертифікати походження, пакувальний лист тощо. Таким чином, Позивач надав митниці всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною угоди.

Відповідач, приймаючи рішення митної вартості товарів, діяв на підставі , в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надано, але діяв не у спосіб, що передбачений законами, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митне оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильне визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон У країв затвердженими наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 N 362 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами пункту 6 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахуй здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п'ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно Митного тарифу України.

Щодо посилань представника відповідача на те, що в митній декларації країни відправлення №11321034 від 13.04.2016 р., продавцем задекларовано вартість товару, яка відрізняється від фактурної вартості зазначеної в інвойсі №RQ20160224RU від 22.03.2016 р. та заявленої декларантом ТОВ «Мегатек - Україна» у митній декларації № .2016/001783 він 24.05.16р., у зв'язку з чим документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, містять розбіжності щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд зазначає таке.

Як зазначалося судом вище, відповідно до ст. 53 МК України, встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а митна декларація країни відправника не є обов'язковою.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що рішення №508050001/2016/000044/2 від 24.05.2016 р. про визначення митної вартості товарів та картка відмови №508050001/2016/00056 від 24.05.2016 р., прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС № 508050001/2016/000044/2 від 24.05.2016 р. про визначення митної вартості товарів та картку відмови № 508050001/2016/00056 від 24.05.2016 р.

Стягнути з Херсонської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Мегатек-Україна" ( ) сплачений судовий збір в сумі 2756, 00 грн. (Дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 липня 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 5.2.2