Справа № 812/209/16
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року справа №812/209/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Казначеєва Е.Г.

Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі № 812/209/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке науково-виробниче підприємство «Імпульс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке науково-виробниче підприємство «Імпульс» (далі - позивач, ПАТ «Імпульс») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач, СДПІ у м. Луганську) із вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11 березня 2016 року, яким позивачеві за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на 3 дні за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства нарахована пеня у розмірі 70 958,34 грн. (арк. справи 3-12).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року наведений адміністративний позов задоволено, та прийнято рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС № від 11 березня 2016 року, яким Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання «Імпульс» () нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 70 958,34 грн. (арк. справи 86, 86-91).

Не погодившись із таким рішенням суду відповідачем (далі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки на думку апелянта на позивача у даних правовідносинах не розповсюджуються вимоги ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» (у тому числі стаття 10 цього закону, яка передбачає наявність Сертифікату для звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язань), оскільки до перевірки позивачем не було надано сертифікату Торгово-промислової палати України, а, проведення антитерористичної операції на території Луганської області ніяким чином не заважало компанії «Greeley Ltd» виконати свої зобов'язання по контракту №20 від 11 квітня 2014 року та своєчасно поставити товар через Київську митницю.

До того ж, наполягає, що перелік населених пунктів, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р не є остаточним, оскільки відповідно до абз. 4 п. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669 остаточний перелік повинен бути затверджений Кабінетом Міністрів України у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції. До остаточного переліку м. Сєверодонецьк Луганської області може бути не включене, оскільки останнє знаходиться на підконтрольній Україні території, де функціонують державні органи, банківські установи, пошта та інше.

При цьому контролюючий орган зауважує, що оскільки у позивача відсутній висновок Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку стосовно перевищення строків, постанови міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України про прийняття справ до провадження, що зупиняють процес нарахування пені, а Сертифікат ТПП, який би підтвердив настання обставин непоборної сили на території м. Сєвєродонецьк Луганської області не було надано до перевірки, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом цілком правомірно.

Окремо апелянт зазначив, що Сертифікатом ТПП засвідчила форс мажорні обставини за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року, укладеним із компанією «Greeley Ltd», однак відповідальність у вигляді нарахування пені настала у зв'язку із порушенням компанією «Greeley Ltd» термінів, відведених на поставку товару, а свої зобов'язання ПрАТ «Імпульс» виконало вчасно, оскільки здійснення авансового платежу відбулося 21 травня 2014 року (платіжне доручення № 20), як того і передбачали умови контракту(арк. справи 97-102).

06 липня 2016 року від Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке науково-виробниче підприємство «Імпульс» надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Апелянт до судового засіданні не з'явився, належним чином повідомлений судом про розгляд справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

11 квітня 2014 між компанією «Geeley LTD» (далі - Продавець) та Позивачем (далі - Покупець) був укладений контракт № 20, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує продукцію (Товар) у відповідності з описанням, кількістю, технічними характеристиками та цінами, зазначеними у Додатку, який є невід'ємною частиною цього Контракту. Ціна за цим Контрактом встановлюються в доларах США, загальна сума контракту складає 5 000 000,00 дол. США (арк. справи 16-19).

Також 11 квітня 2014 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до вказаного контракту, відповідно до якої Продавець поставляє лічильники СІ19Н в кількості 75 одиниць, вартістю 7950,00 USD - за одиницю, загальною вартістю 5962 50,00 USD на умовах доставки товару СРТ аєропорт Борисполь, м. Київ, Україна. Відправник товару ТОВ «СНІІП-Інженерінг», Російська федерація, Московська область, м. Наро-Фомінськ (арк. справи 72).

Відповідно до додаткової угоди № 2 до вказаного контракту від 25 липня 2014 сторони домовились про зміну умов поставки товару, який має поставлятися на умовах FCA м. Наро-Фомінськ, у зв'язку з чим Покупець направляє своїх представників для приймання товару на пощадці грузовідправника після отримання повідомлення Продавця про готовність товару для відгрузки (арк. справи 73).

Згідно з платіжним дорученням ПАТ Промінвестбанк № 20 від 21 травня 2014 року позивач здійснив оплату придбаної партії товару в повному обсязі - 596 250,00 USD (арк. справи 74).

З відбитків штампу Київської обласної митниці на авіанакладній від 21 серпня 2014 року та копії акту експертизи товару від 07 липня 2014 року вбачається, що товар на територію України прибув 21 серпня 2014 і з цього часу він перебував під митним контролем (арк. справи 78-79).

Відповідно до митної декларації (форма МД-2) від 22 серпня 2014 року та інвойсу від 16 липня 2014 року №g011/38/UA митне оформлення товару відбулося 22 серпня 2014 (арк. справи 77).

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, а також не є спірним між сторонами, за результатами перевірки, призначеної відповідно до наказу відповідача № 12 від 16 грудня 2016 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «СНВО «Імпульс» з питань дотримання вимог валютного законодавства за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року з компанією «Geeley LTD», м. Лондон, Великобританія, за період з 20 травня 2014 року по 25 серпня 2014 року відповідачем складено акт № 5/28-05-45/31393258 від 24 лютого 2016 року (арк. справи 23-34) із висновками про порушення позивачем статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків за імпортними операціями за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року з компанією «Geeley LTD», м. Лондон, Великобританія, у сумі 596 250,00 дол. США - прострочення 3 дні.

Згідно з додатком № 1 до Акту перевірки по розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД позивачем порушений термін розрахунків за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року граничний термін надходження валютної виручки на розрахунковий рахунок за яким встановлений до 19 серпня 2014, проте, як вказувалось судом вище, відповідно до митної декларації (форма МД-2) від 22 серпня 2014 року № 4 33 та інвойсу від 16 липня 2014 року №g011/38/UA митне оформлення товару відбулося 22 серпня 2014.

Тобто три дні, за якими позивачем порушено термін розрахунків ЗЕД та нарахована пеня охоплюють період з 20 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

Позивач, не погодившись із такими висновками акту перевірки 24 лютого 2016 за вих. № 469/01 надіслав відповідачеві заперечення, але Листом від 09 березня 2016 №1038/10/28-05-45 позивачу відмовлено у задоволенні наданих заперечень (арк. справи 36-37, 38-44).

11 березня 2016 року контролюючим органом у відношенні позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № . Яким позивачу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 70 958,34 грн. (арк. справи 45).

Не погодившись із винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Колегія суддів одночасно зазначає, що наявність прострочення отримання товару на митну територію України на 3 дні, а саме у період з 19 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року не є спірним питанням між сторонами, спірним питанням є наявність або відсутність підстав для звільнення позивача від відповідальності за порушення такого терміну розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 20 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року у відповідності до статті 10 Закону № 1669 з підстав знаходження підприємства в зоні проведення АТО за наявністю відповідного Сертифікату ТПП № 6050 від 28 березня 2016 року. Тому суд зазначає наступне.

Так, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначив тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким до зазначених населених пунктів належало м. Сєвєродонецьк, Луганської області, на території якого позивач здійснює свою діяльність.

Не можна залишити поза увагою і той факт, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), Сєвєродонецьк також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Так, оцінюючі спірні правовідносини, колегія суддів виходить з того, що за положеннями статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669 (надалі Закон України №1669) єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс - мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово - промислової палати України.

Крім того, підпунктом «а» пункту 1 частини 4 статті 11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 1669 внесені зміни до статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94 (надалі Закон України №185/94), якою встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару)».

Також, вищезазначеним Законом № 1669 внесені зміни до частини 7 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», згідно з якими встановлено, що підтвердженням форс - мажорних обставин є сертифікат Торгово - промислової палати України про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

З аналізу даних норм вбачається, що обов'язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України №185/94 є знаходження суб'єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції та наявність сертифікату Торгово - промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс - мажору).

Як встановлено судом, Торгово промисловою палатою України 28 березня 2016 року Сертифікатом № 6050 засвідчено наявність фос-мажорних обставин у вигляді актів тероризму на території Луганської області щодо виконання зобов'язання за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року між компанією «Geeley LTD» (Продавець) та Позивачем (Покупець), виконання якого встановлено до 19 серпня 2014 року у граничні терміни отримання товару відповідно до вимог ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», які унеможливлюють його виконання в зазначений термін. Періодом дії вказаних фос-мажорних обставин визначено термін часу з 19 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року (арк. справи 61).

1.Зазначений факт спростовує висновки Акту перевірки щодо наявності підстав для нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕДі,, у зв'язку з чим судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню не зважаючи на те, що вказаний Сертифікат ТПП не було надано позивачем до перевірки, оскільки отримання даного Сертифікату не звужено якимось граничними строками.

2. До того ж колегія суддів не погоджується із посиланням апелянта на те, що «Сертифікатом ТПП засвідчила форс мажорні обставини за контрактом № 20 від 11 квітня 2014 року, укладеним із компанією «Greeley Ltd», однак відповідальність у вигляді нарахування пені настала у зв'язку із порушенням компанією «Greeley Ltd» термінів, відведених на поставку товару», оскільки спірне податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2016 року № про порушення граничних термінів розрахунків ЗЕД винесено саме в адрес позивача, а отже він несе відповідальність за встановлене контролюючим органом порушення щодо несвоєчасності отримання товару поставленого його контрагентом та звільняється від такої відповідальності за наявністю Сертифікату ТПП.

3. Також суд не погоджується з висновком апелянта про те, що «проведення антитерористичної операції на території Луганської області ніяким чином не заважало компанії «Greeley Ltd» виконати свої зобов'язання по контракту № 20 від 11 квітня 2014 року та своєчасно поставити товар через Київську митницю», оскільки наявний у позивача Сертифікат № 6050 загалом засвідчує сторонам форс-мажорні обставини по своєчасності отримання товару по взаємовідносинам за контрактом від 11 квітня 2014 року № 20 у період з 19 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року, та не розмежує територію отримання цього товару, а встановлює, що позивач здійснює свою діяльність у м. Сєвєродонецьку на території Луганської області, тому наведені твердження відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

4. Окрім викладеного суд не приймає посилання апелянта на те, що «оскільки у позивача відсутній висновок Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку стосовно перевищення строків, постанови міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України про прийняття справ до провадження, що зупиняють процес нарахування пені, а Сертифікат ТПП, який би підтвердив настання обставин непереборної сили на території м. Сєвєродонецьк Луганської області не було надано до перевірки, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом цілком правомірно» з огляду на те, що Закон № 1669 визначає тимчасові заходи на період проведення АТО, та застосовується до правовідносин, які виникли саме у період проведення АТО за наявністю у переліку населених пунктів, де проводилась АТО населеного пункту, де здійснює свою діяльність суб'єкт господарювання, а отже, з урахуванням встановленим судами обставин підлягає застосуванню до даних правовідносин.

До того ж, дійсно, зазначений документ не було надано до перевірки, оскільки позивач отримав його пізніше, однак, суд не має підстав вважати його неналежним доказом в справі, оскільки, як вказувалось судом вище, його отримання не звужено якимось граничними строками.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнята постанова з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін .

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі № 812/209/16, - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі № 812/209/16, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: І.А.Васильєва

Судді Е.Г. Казначеєв

С.В. Жаботинська