Справа № 712/1165/16-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/1165/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.Д. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Борисюк Л.П.

Петрика І.Й.

За участю секретаря: Хмарської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області в якому, враховуючи уточнення, просила визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії, яка була призначена їй та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням стажу роботи: на підприємстві «Чукотский смешаный торг» за період з 02.09.1972 року по 15.11.1978 року; на підприємстві МОРП «Чукотторг» за період з 22.04.1992 року по 30.03.1995 року; на підприємстві АОЗТ «Чукотторг» за період з 31.03.1995 року по 16.09.1999 року та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області відновити позивачу виплату пенсії з врахуванням стажу роботи на даних підприємствах за вказаний період.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач -Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.10.2002 року позивачу ОСОБА_3 була призначена пенсія на пільгових умовах за віком, з урахуванням стажу роботи в районі Крайньої Півночі.

Позивачу 28 жовтня 2002 року УПФУ в м.Черкаси було призначено пенсію на пільгових умовах, на підставі заяви позивача та доданих до неї документів: трудова угода від 02.09.1972 року, згода на продовження трудового договору від 02.09.1975 року, трудовий договір від 16.11.1978 року, згода про продовження трудового договору від 16.11.1981 року, трудовий договір від 03.09.1985 року, довідка №82/01 від 08.09.2004 року, про заробіток за період з 1986 року по 1990 рік на АОЗТ «Чукотторг», довідка про заробіток від 16.09.1999 року №160 за період 1996-1997 роки, довідка про заробіток від 16.09.1999 року №159 за період 1998-1999 роки, довідка про заробіток від 22.12.2003 року за період 1973-1974 роки, довідка про заробіток від 22.12.2003 року №146 за період 1975-1976 роки, довідка про заробіток №147 від 22.12.2003 року за період 1977 роки.

13 лютого 2015 року відповідачем був направлений запит до територіального пенсійного органу РФ з проханням провести перевірку довідок про заробітну плату та укладення трудових договорів позивача.

Згідно отриманого акта перевірки від 17.04.2015 року, документи підприємств Чукотський змішаний торг, МОРП «Чукотторг», АОЗГ «Чукотторг» знаходяться в архівному відділі адміністрації Чукотського муніципального району. Вказані підприємства знаходились в районі Крайньої Півночі, Чукотського автономного округу. В книгах наказів Чукотського змішаного торгу по особовому складу з 03.09.1985 року по 21.04.1992 року наявні накази № 132-К від 03.09.1985 року про зарахування ОСОБА_3 кладовщиком промислового складу бази с. Лаврентія, наказ № 50-К від 06.05.1992 року про звільнення в порядку переведення в МОРП «Чукотторг» з 21.04.1992 року, в книгах наказів по МОРП «Чукотторг» - наказ № 1-К від 07.05.1992 року про зарахування ОСОБА_3 з 22.04.1992 року завідуючою промислового складу, наказ № 1 про надання відпустки з послідуючим звільненням по закінченню строку трудового договору. Також, повідомлено про суми заробітної плати за 1986-1990 роки з посиланням на наявні особові рахунки.

03 червня 2015 року відповідачем направлений лист позивачу про те, що у зв'язку з тим, що не підтверджується її стаж роботи на підприємстві «Чукотський змішаний торг» з 02.09.1972 року по 15.11.1978 року, на підприємстві МОРП «Чукотторг» з 17.01.1993 року по 30.03.1995 року та на АОЗТ «Чккотторг» з 31.03.1995 року по 16.09.1999 року, а тому сума її пенсії зменшена до 949 грн. з 01.06.2015 року.

06 серпня 2015 року відповідачем направлений лист позивачу про те, що обрахована переплата позивачу пенсії з 28.10.2002 року по 30.06.2015 року в сумі 209 264,13 грн.

15 жовтня 2015 року відповідач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину ОСОБА_3 та іншими особами за ст.358 КК України, ведеться слідство.

Позивач не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Положеннями ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Слід зазначити, що перерахунок призначеної пенсії провадиться при настанні обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15-го числа (ст.84 Закону «Про пенсійне забезпечення»).

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З вказаних правових норм вбачається, що необхідною умовою зменшення раніше призначеного розміру пенсії є зловживання з боку пенсіонера щодо підроблених документів або подання свідомо неправдивих відомостей. Сам факт підробки документа та використання підробленого документа повинен бути підтверджений лише вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що на момент зменшення в червні 2015 році розміру призначеної позивачу на пільгових умовах пенсії та на час розгляду даної справи вина позивача у вчиненні підроблення наданих нею при призначенні пенсії документів, умисному внесенні в них недостовірних даних, не підтверджена вироком суду.

Так, апелянт вказує на те, що пенсійний орган звернувся до правоохоронних органів у жовтні 2015 року після зменшення пенсії та на даний час рішення у кримінальному провадженні не прийняте.

Таким чином, до вирішення у кримінальному провадженні питання про наявність чи відсутність факту підроблення документів з вини пенсіонера, висновок відповідача про їх підроблення є передчасним та не може бути визнаний обґрунтованим.

Сумніви відповідача у достовірності документів не можуть вважатись законною підставою для висновку про їх підроблення позивачем, оскільки, відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В суді першої інстанції було допитано свідків, зокрема, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони знали позивача і працювали за місцем роботи ОСОБА_3 Зазначили, що вони поїхали раніше звідти, але період, який ставиться під сумнів відповідачем, вони там були.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивача. На роботу прибув раніше за ОСОБА_3, там вони познайомились і може підтвердити, що вона працювала в той період на даних підприємствах.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2016 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.