Справа № 483/429/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 483/429/16-а

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції: Казанлі Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до першого заступника начальника Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування постанови серії АА №046406 від 17.03.2016р. про накладення на нього штрафу у розмірі 680грн. за порушення ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він, як командир військової частини, вжив усі заходи щодо своєчасної сплати суми єдиного соціального внеску. Однак, несплата внеску виникла у зв`язку із несвоєчасним фінансуванням військової частини керівним органом, тому накладене на нього адміністративне стягнення є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.05.2016р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом вимог закону, внаслідок чого просив рішення суду скасувати та прийняте нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є командиром військової частини НОМЕР_1 , яка є платником єдиного внеску відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування».

Очаківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Миколаївській області був складений протокол №16 про адміністративне правопорушення від 14.03.2016р., яким встановлена несвоєчасна сплата командиром військової частини ОСОБА_1 сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування за грудень 2015 р. в строк до 20 січня 2016р., за січень 2016р. до 22.02.2016р. /а.с.7/

17.03.2016р. першим заступником начальника Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області винесена постанова серії АА № 046408 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 680грн. /а.с.8/

Позивач посилається на те, що до спливу строків сплати вказаного внеску за грудень 2015р. та січень 2016 р. військова частина НОМЕР_1 зверталася з заявкою №54/54/23/1/11/977 від 20.11.2015р. та заявкою №54/54/23/1/11/572 від 24.12.2015р. до довольчого органу про необхідність виділення грошових коштів для сплати єдиного соціального внеску у зв`язку з настанням строку для його оплати, проте коштів не було виділено. /а.с.13-14/

Апелянт вважав доводи позивача безпідставними, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , як командир військової частини, повинен був забезпечити пріоритетну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був довести суду наявність у військової частини реальної можливості здійснити своєчасну оплату соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2015р. та січень 2016р., як обов`язкової умови для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 165-1 КУпАП, що було б підтвердженням вчинення позивачем адміністративного правопорушення навмисно або з необережності (халатності).

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010р. (далі - Закон №2464) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями ч.8 ст.9 зазначеного Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.4, п.5 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

За змістом ч.11 та ч.12 ст.9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частини третя - сьома статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно із ч.3 ст.165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача. Зокрема не з`ясована суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення (вина, мотив і мета поведінки правопорушника).

Суд дослідивши докази надані ОСОБА_1 приходить до висновку про відсутність в його діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відсутність вини, оскільки він, як командир військової частини вжив всі заходи щодо забезпечення обов`язку по сплаті вказаного внеску, звертався з заявками щодо надання грошового забезпечення, однак на рахунках військової частини були відсутні грошові кошти для виконання вказаних зобов`язань.

Такі обставини виключають склад адміністративного правопорушення в діях позивача.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія