Справа № 826/19334/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

до

Державного підприємства «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ»

про

стягнення заборгованості у сумі 61 326,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» про стягнення заборгованості у сумі 61 326,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на адресу відповідача були направлені повідомлення про суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за травень, червень та липень 2015 року, яка у загальному розмірі становить 61 326,00 грн.

Під час судового розгляду справи неналежного позивача – Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва – замінено на належного – Центральне об’єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, – який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що вказана у повідомленнях від 11.06.2015 №5347/11, від 06.07.2015 №6271/11 та від 11.08.2015 №7381/11 сума заборгованості з виплати пенсій не відповідає розміру такої, яка підлягає сплаті Державним підприємством «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ», оскільки дане підприємство не відноситься у чистому вигляді ні до бюджетних, ні до небюджетних установ, а тому не підпадає під регулювання Порядку фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. Крім того, відповідачем надано розрахунок, затверджений Міністерством регіонального розвитку та будівництва України від 11.06.2010 №2/21-10/7613, у якому наведено перелік працівників Державного підприємства «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ», період роботи на підприємстві, середню частку фінансування підприємства з бюджету за час роботи, а також частку компенсації різниці пенсії кожного працівника, який містить відмінні показники, від таких, з яких виходив позивач у вказаних повідомленнях від 11.06.2015 №5347/11, від 06.07.2015 №6271/11 та від 11.08.2015 №7381/11.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва на адресу Державного підприємства «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» направлено повідомлення від 11.06.2015 №5347/11, від 06.07.2015 №6271/11 та від 11.08.2015 №7381/11 про суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за травень, червень та липень 2015 року, яка у загальному розмірі становить 61 326,00 грн.

Зважаючи на факт наявності у відповідача заборгованості зі сплати грошових коштів у заявленому розмірі, позивач за стягненням останньої звернувся до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Нормативно-правовим актом, який станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створює умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку, є Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 №1977-ХІІ (надалі – Закон №1977).

Відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону №1977, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Отже, за рахунок державного бюджету фінансується різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, для наукових працівників відповідних наукових установ, які фінансуються за рахунок державного бюджету. У випадку роботи наукового працівника на державному підприємстві, яке не фінансується з державного бюджету, то така різниця має фінансуватися на 50 відсотків з держбюджету та на 50 відсотків за рахунок такого підприємства (не бюджетної наукової установи).

На виконання положень ст. 24 Закону №1977 Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (надалі – Порядок №372).

Згідно з п. 5 Порядку №372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п. 8 Порядку №372).

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством регіонального розвитку та будівництва України листом від 11.06.2010 №2/21-10/7613, виходячи з частки фінансування з бюджету за час роботи відповідних працівників, надано розрахунок відсотка відшкодування різниці пенсій науковим співробітникам Державного підприємства «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ», який затверджено директором останнього та погоджено заступником Міністра регіонального розвитку та будівництва України.

Відтак, Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» відноситься до державних підприємств та не є бюджетною установою, оскільки відповідач частково фінансується з державного бюджету, а тому Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» не відноситься ні до бюджетних установ, ні до не бюджетних установ, з огляду на що, не підпадає під регулювання Порядку №372.

Крім того, суд звертає увагу, що Державним підприємством «Український науково-дослідний проектний інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» на підставі наданого Міністерством регіонального розвитку та будівництва України розрахунку відсотка відшкодування різниці пенсій науковим співробітникам здійснено розрахунок суми компенсації різниці пенсій наукових співробітників за травень, червень та липень 2015 року, у відповідності до яких, за вказаний період у загальному розмірі сплаті підлягають грошові кошти у розмірі 16 719,41 грн., які і були сплачені відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями виписки з банківського рахунку та платіжного доручення від 22.09.2015 №186.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем, як суб’єктом владних повноважень, на підтвердження правомірності заявленої до стягнення розміру заборгованості не надано суду належних та допустимих доказів обґрунтованості розрахунків, наведених у повідомленнях від 11.06.2015 №5347/11, від 06.07.2015 №6271/11 та від 11.08.2015 №7381/11.

З огляду на викладене, суд виходить з необґрунтованості заявлених позовних вимог та відсутності підстав для задоволення останніх.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур