Справа № 569/6463/16-а
Суддя: Харечко С.П. С. П.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6463/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Харечко С.П. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з 01.09.2015 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області № 04-144/16 від 01.02.2016 року та з 01.05.2016 року на підставі довідки № 04-487/16 від 04.05.2016 року, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з жовтня 2008 року отримує довічне грошове утримання судді у відставці та перебуває на обліку у Рівненському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області. Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 14.03.2014 року, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року, з 01.12.2013 року їй виплачується щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 відсотків від суддівської винагороди 18270 грн. без обмеження максимальним розміром. За інформацією наведеною відповідачем в листі від 10.03.2016 року № 131/10, станом на 01.01.2016 року розмір фактично призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання у грошовому виразі складає 16256, 96 грн. (у тому числі індексація -179, 36 грн.), а за відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору до виплати призначена сума 14156, 33 грн. У зв'язку з тим, що з 01.09.2015 року та з 01.05.2016 року грошова винагорода працюючого на відповідній посаді судді змінилась у бік збільшення і, відповідно, складає: на 01.09.2015 року 20670, 00 грн., на 01.05.2016 року 21750, 00 грн., що підтверджується довідками територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області за № 04-144/16 від 01.02.2016 року та № 04-487/16 від 04.05.2016 року, у неї виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. В звязку з цим вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та долучила вищевказані довідки. Однак, листами від 10.03.2016 року № 131/10 та від 17.05.2016 року № 347/10 у проведенні такого перерахунку відповідачем відмовлено, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VІІІ, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, а тому відсутні законодавчі підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці призначеного відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вважає такі дії відповідача неправомірними.

Представник відповідача до суду заперечення не подав, копію адміністративного позову з додатками та ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі отримав 22 червня 2016 року. Подав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без руху з підстав неподання позивачем доказів про поважність пропуску строку звернення до суду з 01.09.2015 року по 22.11.2015 року.

Суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, тобто в порядку скороченого провадження. на підставі п.2 ч.1, ч.2, п.4 ч.5 ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 з жовтня 2008 року отримує довічне грошове утримання судді у відставці та перебуває на обліку у Рівненському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 14.03.2014 року, залишеної без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року, з 01.12.2013 року ОСОБА_1 виплачується щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 відсотків від суддівської винагороди 18270 грн. без обмеження максимальним розміром.

За інформацією наведеною відповідачем в листі від 10.03.2016 року № 131/10, станом на 01.01.2016 року розмір фактично призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у грошовому виразі складає 16256, 96 грн. (у тому числі індексація -179, 36 грн.), а за відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору до виплати призначена сума 14156, 33 грн.

У звязку з тим, що з 01.09.2015 року та з 01.05.2016 року грошова винагорода працюючого на відповідній посаді судді змінилась у бік збільшення і, відповідно, складає: на 01.09.2015 року 20670, 00 грн., на 01.05.2016 року 21750, 00 грн., що підтверджується довідками територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області за № 04-144/16 від 01.02.2016 року та № 04-487/16 від 04.05.2016 року, ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та долучила вищевказані довідки.

Однак, листами від 10.03.2016 року № 131/10 та від 17.05.2016 року № 347/10 у проведенні такого перерахунку відповідачем відмовлено, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VІІІ, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, а тому відсутні законодавчі підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці призначеного відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Суд вважає таку відмову неправомірною з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. В силу ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 2453-УІ, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 № 3668-УІ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (ч.5 ст. 138 Закону). Частиною 1 ст. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.4 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 2453-УІ) передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Аналізуючи вищевикладене, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюються цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано неконституційними: - частину 3, перше, друге, третє речення частини 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI; - статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI; - абзац 2 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-УІ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08 липня 2011 року №3668- VI та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року №3668-VI, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

08.06.2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону № 2453 щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, встановлення максимального розміру такого утримання, припинення його виплати суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та скасування права судді на перерахунок призначеного раніше довічного грошового утримання судді, а також положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213, за якими у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 2453 (справа № 1-8/2016).

Зазначеним рішенням визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційним Судом України установлено, що положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII та положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Також, Конституційним Судом України вказаний порядок виконання цього рішення:

- частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»;

- абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»;

- не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-УІ встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована, у зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки про порушення свого права вона дізналась з довідки територіального управління ДСА у Рівненській області від 01.02.2016 р. про підвищення розміру суддівської винагороди з 01.09.2015 року, тому звертаючись до суду з позовом 24.05.2016 року ОСОБА_1 шестимісячний строк звернення не пропустила.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.158-163,167,183-2, 185-186,254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року.

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з 01.09.2015 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області № 04-144/16 від 01.02.2016 року та з 01.05.2016 року на підставі довідки № 04-487/16 від 04.05.2016 року, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя: Харечко С.П.