Справа № 810/5679/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2016 р. м. Київ К/800/9415/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Сороки М. О.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представника державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" Стужної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2015 року по справі № 810/5679/14 за позовом державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" до Державної фінансової інспекції в Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська АЕС" звернулося в суд з позовом до Державної фінансової інспекції в Київській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати пункти 5, 6, 8 вимоги Державної фінансової інспекції в Київській області від 24.07.2014 № 10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані пункти вимоги Державної фінансової інспекції в Київській області від 24.07.2014 № 10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень" є таким, що суперечать нормам чинного законодавства України та підлягають скасуванню.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Державна фінансова інспекція в Київській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська АЕС" є юридичною особою, код за . Відповідно до пункту 1.1.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Київській області (далі - відповідач, ДФІ в Київській області) на І квартал 2014 року та на підставі направлень на проведення ревізії, виданих начальником ДФІ в Київській області Шинкаренком П.В., ревізійною групою під керівництвом начальника відділу інспектування в АПК та сфері використання природних ресурсів Держфінінспекції в Київській області Пелешок Н.В. проведена ревізія фінансово-господарської діяльності державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" за період з 01.01.2010 р. по 01.04.2014р..

За результатами проведеної ревізії відповідачем був складений Акт від 27.06.2014 р. №07-21/67, в якому відображений висновок щодо виявлених порушень, серед яких: ревізією, в ході проведення зустрічних звірок в ПрАТ „Енергопромінвест" не підтверджено бухгалтерським обліком та первинними документами витрати внесені в акти виконаних будівельних робіт до договорів укладених з ДСП ЧАЕС, які ДСП ЧАЕС оплачені на загальну суму 1 050 719, 49 гривень; ревізією встановлена втрата боржника в зобов'язанні, чим нанесена матеріальна шкода в сумі 311 799, 70 гривень (арк. 67-69, 74 акта); ревізією встановлено недоотримання доходів ДСП ЧАЕС від оренди державного майна на загальну суму 156 716, 09 гривень та відповідно недоотримано доходів державним бюджетом в сумі 52 238, 71 гривень).

Згідно Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечене повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

На адресу державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" 30.07.2014 р. з посиланням на пункт 7 статті 10 Закону України від 26.01.1993 №2939-ХІІ „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" надійшов лист Державної фінансової інспекції в Київській області від 24.07.2014 р. №10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень", в якому від позивача вимагалось, в тому числі: пункт 5 - у встановленому Законом порядку забезпечити відшкодування ПрАТ „Енергопромінвест" сплачених за завищену вартість будівельних робіт коштів на суму 1 050 719, 49 гривень, які в ході зустрічної звірки не підтверджені бухгалтерським обліком та первинними бухгалтерськими документами. У разі необхідності пред'явити відповідні позови з метою відшкодування збитків;

пункт 6 - забезпечити поновлення дебіторської заборгованості НАЕК „Енергоатом" на суму 311 799, 70 гривень, яку безпідставно списано з обліку та у встановленому Законом порядку відшкодувати збитки;

пункт 8 - вжити заходи та забезпечити стягнення з Орендарів суми недоотриманих доходів від оренди індивідуального визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності на загальну суму 156 716, 09 гривень, з яких перерахувати до Державного бюджету 52 238, 71 гривень. У разі необхідності пред'явити відповідні позови.

Не погоджуючись з висновками щодо виявлених порушень, керуючись статтею 13 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", позивачем 15.08.2014р. подана начальнику Державної фінансової інспекції в Київській області скарга від 14.08.2014р. № 3247/39/11-303(2), якою позивач просив скасувати пункти 5, 6, 8 листа від 24.07.2014 № 10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень".

Листом від 22.08.2014 № 10-25-14-14/7973 Державна фінансова інспекція в Київській області в задоволенні скарги позивача відмовила.

Суди першої та апеляційної інстанцій задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що спірна вимога відповідача в оскаржуваній частині є необґрунтованої, отже підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Предметом спору є правомірність вимоги державної фінансової інспекції в Київській області в частині пунктів 5, 6, 8 листа від 24.07.2014 №10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень". При цьому суди розглянули по суті встановлені відповідачем порушення фінансової дисципліни та прийшли до висновків про відсутність порушень позивачем, вказаних у спірних пунктах вимоги.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні врегульовані Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з пунктом 7 статті 10 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Виходячи з наведеного, відповідачу надана можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначене у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред'явлення позову про виконання вимоги, або визнання вимоги протиправною та її скасування Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем у вимозі, викладені в пунктах 5, 6, 8 листа від 24.07.2014 № 10-07-14-14/7208 „Про усунення виявлених порушень", вказано на встановлені фінансові порушення, які призвели до заподіяння збитків та недоотримання доходів, визначення їх сум, а також шляхи їх усунення.

При цьому суди попередніх інстанцій перевірили в повному обсязі правильність та обґрунтованість спірних пунктів вимоги.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Виходячи з наведеного, відповідач при пред'явленні вимоги, зокрема спірних пунктів вимоги діяв в межах повноважень, визначених Положенням.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року № 21-89а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що відповідач при пред'явленні вимоги, зокрема спірних пунктів вимоги діяв в межах повноважень, визначених Положенням, а тому у судів відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пунктів 5,6,8 вимоги.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але при прийнятті рішень порушили норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, які підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Київській області задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС" до Державної фінансової інспекції в Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: