Справа № 332/1343/16-а
Суддя: Безлер Л. В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1343/16-а
провадження №2-а/332/71/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді - Безлер Л.В., при секретарі Мельнік Д.А.,за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя Саєнко С.М., представника відповідача ГУ ПФУ в Запорізькій області Шнайдера О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя в якому просить визнати рішення протиправним та його скасувати, зобов'язати зарахувати пільговий стаж за Списком №1, перерахувати та виплатити пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2016 року звернувся до управління ПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для підтвердження спеціального стажу за Списком №1 для призначення пенсії позивач надавав всі необхідні документи, у тому числі трудову книжку, довідку видану «ЗМК «Запоріжсталь» від 04.01.2016 року №19, що підтверджує періоди з 14.03.2000 року по 31.12.2000 року та з 01.01.2001 року по 31.12.2015 року, атакож довідку, видану ДП Запорізьке спеціалізоване управління №3 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 02.08.1986 №5/73, що підтверджує період з 13.08.1986 року по 14.04.1997 року.

Листами УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя від 18.04.2016 року №44/Б-8, від 25.04.2016 року №58/Б-8, позивача було повідомлено про відмову у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 13.08.1986 року по 31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року,з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року.

При цьому відмову в зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів його роботи з 13.08.1986 року по 31.12.1992 року, з 15.04.1997 року по 09.03.1998 рокуУПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя було здійснено на підставі рішення Комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308.

Позивач вважає, що дії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя щодо зарахування пільгового стажу Позивача та рішення Комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308 суперечать чинному законодавству, ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності дій суб'єкта владних повноважень, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому є протиправними, просить рішення Комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308 в частині відмови у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу за Списком №1 скасувати, зобов'язати УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити відповідне зарахування стажу, перерахувати та виплатити розмір його пенсії з 27.11.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача - УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя Саєнко С.М. з позовом не згодна, просить у його задоволенні відмовити з підстав вказаних у наданих суду письмових запереченнях (а.с.28). Зокрема відповідач вказує на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність дій УПФУ обґрунтовує посиланнями на п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де вказано, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи, тому зарахувати пільговий стаж за Списком №1 ОСОБА_4 можливо лише з дати внесення професії слюсар-ремонтник до Списку №1 згідно із постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року з урахуванням дати, з якої посаду позивача перейменовано за цією професією, тобто з 01.01.1993 року. Правомірність відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя обґрунтовує перервою між діями наказів про результати атестації робочих місць на підприємстві від 25.05.1995 року №73 та від 06.04.2001 року №160. Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя посилається на рішення Комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308, яким пільговий стаж позивача за період з 15.04.1997 року зараховано до стажу за Списком №2. Крім того, у судовому засіданні представник УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя пояснила, що період з 09.03.1997 року по 14.04.1997 року не було враховано до пільгового стажу за Списком №1 у зв'язку з тим, що з архівних документів про заробітну плату та відпрацьовані години позивача вбачається, що в деякі робочі дні за період з 01.01.1993 року по 14.04.1997 року робота ним не виконувалась.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Запорізькій області Шнайдер О.С. з позовом не згоден, надав суду письмові заперечення (а.с.81). Вказує на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність своїх дій щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_4 періоду його роботи з 13.08.1986 року по 29.12.1992 рокуобґрунтовує посиланням на п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а періоду його роботи з 15.04.1997 року по 09.03.1998 року - посиланнями на лист ЗОДА Департаменту соціального захисту населення від 03.07.2014 року №04.1-1427/01.1-39/111, в якому надані роз'яснення в аналогічній ситуації. У судовому засіданні представник ГУ ПФУ в Запорізькій області додатково пояснив, що, на думку управління, якщо особа працювала на ремонтному підприємстві та у штаті робітників основного підприємства не знаходилась, то такий стаж можливо зарахувати лише за Списком №2.

Суд, заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Предметом розглядуваного позову є оскарження рішення пенсійних органів щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_4 періодів його роботи з 13.08.1986 року по 31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року, з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 04.04.2016 року звернувся до управління ПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав необхідні документи, зокрема трудову книжку, довідку «ЗМК «Запоріжсталь» від 04.01.2016 року №19 та довідку з ДП Запорізьке спеціалізоване управління № 3 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 02.08.1999 року № 5/73 про підтвердження пільгового стажу.

У зв'язку із відмовою УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя зараховувати стаж за Списком №1 на підставі довідки з ліквідованого ДП Запорізьке спеціалізоване управління № 3 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 02.08.1999 року № 5/73, позивачем подано відповідну заяву про підтвердження пільгового стажу комісією при Головному управлінні відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За результатами розгляду заяви про підтвердження пільгового стажу було винесено рішення Комісії ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308, яким позивачу зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на посаді слюсаря-ремонтника з 30.12.1997 року по 14.04.1997 року та період роботи за Списком №2 на посаді майстра по ремонту агломераційного обладнання та печей металургійних заводів з 15.04.1997 року по 09.03.1998 року.

Як вбачається з копії протоколу про призначення пенсії №417 від 12.03.2016 року пенсію ОСОБА_4 призначено з 27.11.2015 року (а.с.54).

З копії розрахунку стажу ОСОБА_4 вбачається, що спірні періоди його роботи з 13.08.1986 року по 31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року та з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року до пільгового стажу за Списком №1 не зараховані (а.с.15).

У відповідності до положень ст. 72 КАС України вищезазначені обставини не підлягають додатковому доказуванню, оскільки визнаються сторонами, зокрема відповідачами у наданих суду на даний позов письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

При вирішенні спірних правовідносин як сторона позивача, так і сторона відповідачів посилаються на необхідність застосування норм Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування списків).

Згідно із п. 3 Порядку застосування списків до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, у разі підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року до пільгового стажу має бути зараховано весь період роботи особи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування Списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Первинна атестація робочого місця ОСОБА_4 за професією слюсаря-ремонтника за Списком №1 була проведена до 21.08.1997 року, а саме за наказом про атестацію робочих місць від 29.12.1994 року №128, тому, враховуючи вищенаведені норми законодавства, весь період його роботи за професіями і на робочих місцях, що належно атестовані, а саме за період з 13.08.1986 року по 14.04.1997 року має бути зараховано до стажу за Списком №1 (а.с.72).

Посилання представників відповідачів на неможливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи до здійснення перейменування професії «монтажника обладнання металургійних заводів» на професію «слюсаря-ремонтника» суд вважає безпідставними, адже перейменування не є тотожним переведенню. Крім того, як свідчить запис у трудовій книжці ОСОБА_4 №7 вказане перейменування було здійснено на підставі листа Міністерства металургії СРСР від 24.07.1991 року №28-5-7/265 з ціллю приведення найменування професії у відповідність до ЄТКД з урахуванням фактично виконуваної роботи (а.с.9 зворотна сторона).

Також довідкою ДП Запорізьке спеціалізоване управління № 3 ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 02.08.1999 року № 5/73 підтверджено пільговий стаж ОСОБА_4 за Списком№1 за період з 13.08.1986 року по 15.04.1997 року повністю, із відповідним посиланням на перейменування професії (а.с.11).

Вказана довідка містить всі передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637, а тому належно підтверджує стаж позивача повний робочий день за професією, що передбачена Списком №1 І, код 1030100а-1753а, згідно із постановою КМ СРСР від 26.01.1991 р. № 10, постановою КМУ від 11.03.1994 р. N 162.

Суд відхиляє доводи представника ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо неможливості зарахувати до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 15.04.1997 року по 09.03.1998 року за професією майстра по ремонту агломераційного обладнання та печей металургійних заводів, оскільки чинним законодавством України чітко встановлено підстави для зарахування пільгового стажу, а саме: наявність професії у відповідному списку та підтвердження шкідливості умов роботи результатами атестації робочих місць, жодних законних вимог щодо необхідності бути зарахованим до штату робітників основного підприємства для зарахування пільгового стажу за Списком №1 не встановлено, протилежного представниками відповідачів не доведено.

Також суд критично оцінює доводи представника ГУ ПФУ в Запорізькій області із посиланнями на лист ЗОДА Департаменту соціального захисту населення від 03.07.2014 року №04.1-1427/01.1-39/111, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом і посилань на норми чинного законодавства України не містить (а.с.86).

Тим більш, що перевірка наказу про результати вже проведеної та затвердженої атестації робочих місць через 20 років після її проведення не передбачена жодним нормативно-правом актом України та звернення ГУ ПФУ в Запорізькій області за відповідними роз'ясненнями при наявності відомостей про атестацію робочого місця у встановленому законом порядку було безпідставним.

Крім того, представником позивача була надана та судом долучена до матеріалів справи копія наказу про результати атестації робочих місць на ВАТ «Запоріжсталь» - основному підприємстві, в агломераційному цеху якого проводились роботи позивачем, як працівником підрядної організації, в якому аналогічна професія в цьому ж цеху атестовано за Списком №1 (а.с.77).

Суд не погоджується із доводами представників відповідачів щодо правомірності відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_4 періоду його роботи з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року, що не покривається дією наказів про результати атестації робочих місць, у зв'язку з таким.

Первинна атестація робочого місця ОСОБА_4 за Списком №1 була проведена згідно із наказом від 25.05.1995 року № 73, наступна атестація робочого місця позивача була проведена згідно із наказом від 06.04.2001 року №160, при цьому відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць покладається на керівника підприємства чи організації (а.с.77).

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 року № 21-307а14, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У Постанові Верховного Суду України від 19.05.2015 року, на яку посилається представник ГУ ПФУ в Запорізькій області у своїх письмових запереченнях, йдеться про відсутність на підприємстві, на якому працював позивач атестації робочих місць взагалі, а не про перерву між діями наказів про результати атестації, а отже, справа не є аналогічною розглядуваному спору.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачами не представлено доказів правомірності вчинених дій щодо відмови у зарахуванні спірних періодів трудового стажу позивача за Списком№1 та доказів повного і обґрунтованого розгляду його звернення про підтвердженням стажу та призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя та рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області не відповідають встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям визначення правомірності дій та рішень суб'єктів владних повноважень, є протиправними та рішення в оскаржуваній його частині підлягає скасуванню із зобов'язанням зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 періоду його роботи з 13.08.1986 року по 31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року та з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з часу її призначення - 27.11.2015 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. (а.с.1)

Клопотання представника УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки статтею 129 Конституції України закріплено одну із засад судочинства, а саме - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суми сплаченого судового збору, розподіливши її порівну по 275,60 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 70-72, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2016 року №2308 в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_4 періодів його роботи з 13.08.1986 року по31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року визнати протиправним та скасувати.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_4 за Списком №1 періодів роботи з 13.08.1986 року по31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року,з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_4 періоди його роботи з 13.08.1986 року по31.12.1992 року, з 09.03.1997 року по 09.03.1998 року,з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 у зв'язку з чим перерахувати розмір його пенсії та здійснити її виплату з часу призначення пенсії - 27.11.2015 року із урахуванням різниці, яка вже була виплачена.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_4 судові витрати з оплати судового збору у сумі 275,60 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області на користь ОСОБА_4 судові витрати з оплати судового збору у сумі 275,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.В. Безлер