Справа № 808/1931/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року о/об 11 год. 49 хв.Справа № 808/1931/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - позивач або ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя) звернулась з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач або ФОП ОСОБА_1.) про стягнення з відповідача 5237 грн. 40 коп. коштів у рахунок погашення податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Позивач в адміністративному позові зазначив, що заборгованість відповідача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб виникла з суми узгодженого податкового зобов'язання, визначеного відповідачем самостійно та нарахованого контролюючим органом.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Відповідач зареєстрований за адресою: 69065, АДРЕСА_1 (а.с.25). Відповідач має ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Згідно з поданою до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №058 від 04.02.2014 ФОП ОСОБА_1 обрано 2 групу платників єдиного податку (а.с.12-13).

Відповідно до п.293.1 ст.293 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Як зазначено у пп.2 п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

У п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (п.295.2 ст.295 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Ставка для другої групи платників єдиного податку становить 243 грн. 60 коп. щомісяця. Таким чином, за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 3410 грн. 40 коп. за період травень 2014 року - червень 2015 року.

Також, 20.07.2015 ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя проведена камеральна перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт №735/08-28-17-01-НОМЕР_1 (а.с.16-17).

За результатом розгляду Акту перевірки №735/08-28-17-01-НОМЕР_1 від 20.07.2015 ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.09.2015, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1827 грн. 00 коп. (а.с.14).

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не подано до суду доказів скасування або відкликання податкового повідомлення-рішення № від 09.09.2015, то вказана у ньому сума грошових зобов'язань відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України є узгодженою і підлягає сплаті.

Податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України).

Згідно з п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Як передбачено п.1 Розділу І «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженого 07.04.2016 наказом Міністерства фінансів України №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2015 за №751/28881 (надалі - «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п.2 Розділу І «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано інтегровану картку ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, згідно якої за відповідачем обліковується борг у сумі 5237 грн. 40 коп. (а.с.7-11, 31-33).

Даних про розстрочення (відстрочення) податкового зобов'язання, надміру та/або помилково сплачені кошти вказаний документ - не містить.

Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів про сплату вказаного податкового боргу.

Отже, позивачем доведено заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 5237 грн. 40 коп.

Як зазначено у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом досліджено податкову вимогу №1737-23 від 15.07.2015 (а.с.18).

Згідно з 87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вище викладене, судом з'ясовано, що ФОП ОСОБА_1 на час судового засідання має заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 5237 грн. 40 коп., яка у добровільному порядку - не сплачена. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69065, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 5237 грн. 40 коп., перерахувавши на р/р0006, код платежу 18050401, одержувач - УК у Ленінському районі м.Запоріжжя, код одержувача 38025423, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 12.07.2016.

Суддя О.О. Прасов