Справа № 813/4787/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 876/3332/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

представника позивача Гейвича М.М.,

представника відповідача Сенюк В.Р.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в :

ДП «Дрогобицьке лісове господарство» звернулося в суд з адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано прийняті Дрогобицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області, податкові повідомлення-рішення від 23.07.2015 року за № , за № , за № та від 24.07.2015 року за № , за № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 118278 грн. 00 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки фірму "Zortex Busines LLP" виключено з реєстру компаній шляхом розпуску 15.07.2014 року, митні декларації про поставку їй товарно-матеріальних цінностей після вказаної дати містять недостовірні відомості, а отримані кошти від іншої компанії в цей період вважаються безповоротною фінансовою допомогою.

Представник позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року до 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за цей самий період, Дрогобицькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області складено акт від 14.07.2015 року за №430/22-01/00992390.

За результатами перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.07.2015 року:

- за № , яким збільшено суму частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) на 80825 грн. 00 коп., в тому числі за основним платежем - 53883 грн. 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 26942 грн. 00 коп.;

- за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Пеня за поруш. термінів розрах. у сфері ЗЕД, невик. зобов. та ШС за поруш. вимог валютн. законод." у розмірі 4110 грн. 40 коп.;

- за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Пеня за поруш. термінів розрах. у сфері ЗЕД, невик. зобов. та ШС за поруш. вимог валютн. законод." у розмірі 340 грн. 00 коп.;

та від 24.07.2015 року

- за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 16973 грн. 00 коп., в тому числі за основним платежем - 9699 грн. 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7274 грн. 00 коп.;

- за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 186048 грн. 00 коп., в тому числі за основним платежем - 124032 грн. 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 62016 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 137.10 ст. 137 цього ж Кодексу, суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього ж Кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг (і охороною праці, тому право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

В матеріалах справи наявний контракт за №804/00992390/03-2013/02 від 25.03.2013 року укладений між позивачем (продавець) та фірмою "Zortex Busines LLP" (покупець), згідно якого продавець продає, а покупець купує на умовах СРТ, лісоматеріали круглі.

Також, в матеріалах справи наявний контракт за №804/00992390/04-2014/03 від 01.04.2014 року укладений між позивачем (продавець) та фірмою "Zortex Busines LLP" (покупець), згідно якого продавець продає, а покупець купує на умовах СРТ, лісоматеріали круглі. Також, в матеріалах справи наявний додаток до згаданого контракту, в тому числі, №8 від 27.10.2014 року.

В підтвердження виконання згаданих контрактів позивачем подано вантажно-митні декларації, INVOCE, специфікації-накладні, залізно-дорожні накладні, сертифікати, екологічні декларації, карантинні сертифікати, банківські виписки в іноземній валюті та документи бухгалтерського обліку.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам Відповідача про те, що фірма "Zortex Businesss LLP", United Kingdom з 15.07.2014 року ліквідована (розпущена) з посиланням на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 "Щодо перевірки компанії "Zortex Businesss LLP", у якому вказано про те, що зазначену компанію ліквідовано 15.07.2014 року державним реєстром, оскільки компанія не була діюча, а також інформація з офіційного сайту Великобританії - companieshouse.gov.uk про ліквідацію зазначеної компанії з 15.07.2014 року.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, виходячи із встановлених обставин справи, відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії "Zortex Businesss LLP", United Kingdom від 14.07.2014 року відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об'єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Дані обставини свідчать про те, що Компанія "Zortex Businesss LLP", United Kingdom ліквідована не була, відбулась лише зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни.

При цьому, колегія суддів вважає, що не має жодного доказового значення для справи факт направлення вищевказаного протоколу з айпі адреси та мак адреси комп'ютера, що знаходиться в м.Києві.

Згідно ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 того ж Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 25 того ж законодавчого акту особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до п. п. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін "резидент однієї Договірної Держави" означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін "компетентний орган" означає, у відношенні Сполученого королівства Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно з п. 103.5 ст. 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 8 того ж Закону документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

На підставі цього суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт реального постачання товару відповідно до контракту № 804/00992390/03-2013/02 від 25.03.2013 року та № 804/00992390/04-2014/03 від 01.04.2014 року підтверджується первинними документами встановленої форми.

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки відсутні зауваження щодо первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносинах ДП "Дрогобицьке лісове господарство" з вказаним вище нерезидентом. При цьому, узгоджуються з матеріалами справи висновки суду першої інстанції, що викладені в акті перевірки висновки не ґрунтуються на дослідженні договору позивача із контрагентом "Zortex Businesss LLP" та відповідних первинних документів, а тому висновки про заниження позивачем податку на прибуток базються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами.

Виходячи з даних обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно зазначив, що твердження відповідача про ліквідацію "Zortex Businesss LLP", не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, у виписках з банку в іноземній валюті зазначено прив'язку до відповідних INVOCE (рахунок-фактури), які містять посилання на контракт за № 804/00992390/04-2014/03 від 01.04.2014 року, що у своїй сукупності вказує на невідповідність операції з перерахуванням коштів ознакам безповоротної фінансової допомоги, передбаченим підп.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України.

При цьому, контролюючим органом не надано жодної правової оцінки діям щодо перерахування коштів Interline Managmant L.P. за товарно-матеріальні цінності отримані "Zortex Busines LLP" (підтверджуються згаданими банківськими виписками), які відповідають ознакам правочину визначених ст.202 ЦК України, та як наслідок регулюються положеннями цього Кодексу.

Крім того, передчасним та необґрунтованим є висновок контролюючого органу про реалізацію товарно-матеріальних цінностей невстановленим особам, з врахуванням характеру згаданих операцій, зокрема, експорту таких цінностей. Саме характер таких операцій дозволяє встановити осіб, які отримали товарно-матеріальні цінності та досліди їх господарські відносини з "Zortex Busines LLP" та Interline Managmant L.P., як наслідок прийти до об'єктивних висновків.

Не можуть братись до уваги посилання відповідача на інформацію компетентного органу нерезидента про відсутність рахунків Interline Managmant L.P. у Латвії, оскільки Державне управління Великобританії з податків та митних зборів зазначило про відсутність такої інформації, а не про відсутність відкритих рахунків у Латвії (п.16 Обміну інформації).

Згідно з пп. 13 п. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету (у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України), та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств).

Висновкам податкового органу про порушення строків повернення валютної виручки по взаєморозрахунках з контрагентом-нерезидентом "Zortex Busines LLP", в результаті чого Позивачу нараховано пеню, суд першої інстанції також дав вірну оцінку.

Відповідно до положень ч. 1 ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" 23.09.1994 року № 185/94-ВР, з наступними змінами та доповненнями, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку, продовжується у цій нормі, потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього ж Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків передбачених ст. 1 цього Закону у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно позиції Відповідача компанія-нерезидент "Zortex Busines LLP" ліквідована 15.07.2014 року, а тому усі платежі після 15.07.2014 року здійснені не за поставлений позивачем товар відповідно до від 21.03.2013 № 07/13. Відтак, по вантажно-митних деклараціях після 15.07.2014 року Позивачем допущено порушення строків повернення валютної виручки.

Оскільки, судом встановлено помилковість тверджень відповідача про ліквідацію фірми "Zortex Businesss LLP" 15.07.2014 року, усі платежі здійснені саме фірмою "Zortex Businesss LLP" за поставлений позивачем товар відповідно до контракту від 21.03.2013 № 07/13 здійснені без порушення строків повернення валютної виручки.

Як передбачено абзацом першим підп.153.3.2 п.153.3 ст.153 ПК України, у редакції чинній на час оподаткування, крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку за визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу ставкою, продовжується абзаці третьому, покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, є такий емітент або отримувач дивідендів платником податку чи має пільги зі сплати податку, надані цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу (крім платників цього податку, які підпадають під дію статті 156 цього Кодексу). Обов'язок із нарахування та сплати авансового внеску з цього податку не поширюється на суб'єктів господарювання, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку згідно з розділом XIV цього Кодексу.

Це правило, зазначено в абзаці четвертому, поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому відповідно центральним або місцевим органом виконавчої влади, до сфери управління якого віднесено такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу з приводу суми безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік (п.3.1.1 акта), які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств).

До аналогічного висновку, колегія суддів приходить і оцінюючи скасування судом першої інстанції податкового повідомлення-рішення за № .

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі № 813/4787/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 06 липня 2016 року.