Справа № 1570/152/2012
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/152/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Селімової О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства Антей-А до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Антей-А звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_3 та просило визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року, яким Приватному підприємству Антей-А збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 889879,00 гривень (з яких 711903,00 гривень - за основним платежем, 177976,00 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2012 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року, яким Приватному підприємству Антей-А збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 889879,00 гривень (з яких 711903,00 гривень - за основним платежем, 177976,00 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)) в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 364612,18 гривень (з яких 291689,75 гривень - за основним платежем, 72922,43 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. .

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 року Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2012 року скасована та прийнято нову, якою задоволено позовні вимоги.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Приватне підприємство Антей-А зареєстроване Виконавчим комітетом Одеської міської ради 03.05.1999 року, перебуває на податковому обліку в ДПІ Приморського району міста Одеси.

ОСОБА_4 наказу ДПІ № 1277 від 26.04.2011 року ДПІ проведена документальна планова перевірка ПП Антей-А(т.1 а.с. 12). Перевірка проводилась ДПІ з 30.05.2011 року по 20.06.2011 року за результатами проведення якої був складений акт № 4148/23-3/30389663 від 25.06.2011 року Про результати планової виїзної перевірки ПП Антей-А з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 31.03.2011 року (далі ОСОБА_4 перевірки).

Не погодившись з висновками ОСОБА_4 перевірки, Позивач надав до ДПІ заперечення на ОСОБА_4 перевірки. ОСОБА_4 Висновку №14/10/23-3 від 15.02.2011 р. про результати розгляду заперечень до ОСОБА_4 перевірки, висновки ОСОБА_4 перевірки залишені без змін (т.1 а.с. 151-156).

На підставі ОСОБА_4 перевірки № 4148/23-3/30389663 ДПІ 19.07.2011 року прийняло податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на 999866 грн., в тому числі 799893 грн. за основним платежем та 199973 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням ПП Антей-А оскаржило його до Державної податкової адміністрації в Одеській області (далі ДПА) Рішенням ДПА №33488/10/25-0007 від 28.09.2011 року, прийнятим за результатом розгляду скарги Позивача податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 скасовано в частині заниження Позивачем валового доходу на 351963,74 грн.

За наслідками розгляду ДПА скарги ДПІ прийняло податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року, яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на 889879 грн., в тому числі 711903 грн. за основним платежем та 177976 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з висновками ДПА ПП Антей-А повторно оскаржило податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 до Державної податкової служби України. Рішенням ДПС № 7600/6/10-2115 від 15.12.2011 року повторна скарга ПП Антей-А залишена без задоволення.

У висновку ОСОБА_4 перевірки вказано, що ПП Антей-А порушено п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.7.6 ст.7, п.п. 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону №283/97-ВР в звязку з чим встановлено заниження податку на прибуток у сумі 799893 грн., у т.ч. в 3 кварталі 2009 року у сумі 34316 грн., 4 кварталі 2009 року у сумі 49334 грн., 1 кварталі 2010 року у сумі 59645 грн., 2 кварталі 2010 року у сумі 233637 грн., 3 кварталі 2010 року у сумі 209588 грн., 4 кварталі 2010 року у сумі 174452 грн., 1 кварталі 2011 року у сумі 38921 грн.

1. ОСОБА_4 перевірки ДПІ встановлена нікчемність договору, укладеного між ПП Антей-Ата ТОВ Мегалайн плюс згідно якого ПП Антей-А у 2-3 кварталі 2010 року здійснило поставку цементу ТОВ Мегалайн плюс на загальну суму 531 612 грн. ДПІ зробила висновок про заниження ПП Антей-А валового доходу у сумі 531612 грн., за рахунок невірно визначеного приросту товарно-матеріальних цінностей оскільки в результаті виконання сторонами нікчемної угоди не можуть списуватись ТМЦ без їх фактичного відвантаження. Таким чином, в результаті перевірки залишки ТМЦ на складах ПП Антей-А збільшились на 531 612 грн.

Судом встановлено, що протягом квітня-липня 2010 року ПП Антей-А здійснювало постачання цементу марки ПЦ ІІ/А-Ш-400 Товариству з обмеженою відповідальністю Мегалайн плюс. Факт поставки цементу підтверджується видатковими та податковими накладними (т.1 а.с. 44-60, 62-81), які повністю відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. За поставлений цемент ТОВ Мегалайн-плюс сплатило ПП Антей-А грошові кошти в сумі 637 840,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку Позивача (т.3 а.с. 124-125). Вказані господарські операції між ПП Антей-А і ТОВ Мегалайн плюс були належним чином відображені Позивачем в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджується даними картки рахунку бухгалтерського обліку №361 (т.3 а.с. 204-207), а також даними додатків 5 Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до податкових декларацій з ПДВ за період квітень-липень 2010 року (т.3 а.с. 212, 213, 220, 226, 227, 231)

Суд не приймає до уваги доводи ДПІ щодо недійсності правочину між Позивачем та ТОВ Мегалайн плюс у звязку з відсутністю договору у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського Кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень. Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між ПП Антей-Аі ТОВ Мегалайн плюс та зв'язок між фактом продажу Позивачем товару (цементу), його списанням і отриманням відповідних доходів, суд приходить до висновку про реальність господарських операції щодо продажу Позивачем цементу ТОВ Мегалайн плюс. В звязку з цим суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_4 перевірки в частині заниження Позивачем валового доходу в розмірі 531 612 грн. у 2-3 кварталах 2010 року по господарським операціям з ТОВ Мегалайн плюс. Крім того, суд зазначає, що визнання вищевказаного правочину нікчемним у будь-якому випадку не могло призвести до збільшення обєкту оподаткування податком на прибуток, оскільки за умови збільшення Позивачем вартості товарних запасів (цементу) в розмірі 531 612 грн., на таку ж суму зменшились б валові доходи Позивача за рахунок неотримання оплати за поставлений цемент від ТОВ Мегалайн плюс.

2. ОСОБА_4 перевірки, в порушення п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону № 334/94-ВР, ПП Антей-А не відображено в рядку 01.6 декларації з податку на прибуток за 2010 рік фінансової допомоги в сумі 174 000 грн., отриманої підприємством від ОСОБА_5 внаслідок чого ПП Антей-А занизило валовий дохід на 174 000 грн.

Судом встановлено, що ПП Антей-А 20.05.2010 року, 24.05.2010 року і 04.06.2010 року уклало з ОСОБА_5 договори про надання фінансової допомоги (т.3 а.с. 126-128). ОСОБА_4 вказаних договорів ПП Антей-А отримало від ОСОБА_5 фінансову допомогу в таких розмірах: 21.05.2010 р. по договору б/н від 20.05.2010 року у сумі 50000 грн., 25.05.2010 року по договору б/н від 24.05.2010 року у сумі 60000 грн., 07.06.2010 року по договору б/н від 04.06.2010 року у сумі 64 000 грн. Загальна сума фінансової допомоги, отриманої ПП Антей-А від ОСОБА_5 у 2 кварталі 2010 року склала 174 000 грн. Факт отримання фінансової допомоги у вказаному розмірі підтвердив в судовому засіданні представник ПП Антей-А. Судом встановлено, що фінансова допомога у сумі 174 000 грн. була відображена Позивачем у складі валового доходу півріччя 2010 року згідно уточнюючого розрахунку №251322 від 09.11.2010 року (т.3 а.с. 90), а також 3 кварталу 2010 року, що підтверджується даними рядку 01.6 податкової декларації за 3 квартали 2010 року (т.3 а.с. 91). У поданій ПП Антей-Адо ДПІ податковій декларації з податку на прибуток за звітний період 2010 рік в рядку 01.6 (інші доходи, крім визначених у 01.1-01.5) вказана сума 362 грн.

ОСОБА_4 п.11.1 ст.11 Закону № 334/94-ВР встановлено такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Відповідно до п.п. 11.3.1 п.11.3 Закону № 334/94-ВР датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку, або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку. В звязку з цим суд вважає, що ПП Антей-А, отримавши фінансову допомогу в сумі 174 000 грн. від ОСОБА_5 в другому кварталі 2010 року правомірно відобразив збільшення валових доходів по рядку 01.6 податкової декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2010 року. ОСОБА_4 абз.2 п.16.4 ст.16 Закону № 334/94-ВР платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до п.6.1 ст.6 цього Закону.

В звязку з цим, суд приходить висновку, що ПП Антей-А відобразивши у рядку 01.6 податкових декларацій з податку на прибуток за 2 і 3 квартали 2010 року фінансову допомогу в розмірі 174 000 грн., був зобовязаний перенести ці дані до рядку 01.6 декларації з податку на прибуток за 2010 рік. Однак, як судом, ПП Антей-А вказану вимогу закону не виконав, вказавши у рядку 01.6 декларації з податку на прибуток за 2010 рік тільки 362 гривні, але суд вважає, що помилка у відображенні ( із врахуванням її виправлення) не може бути підставою для застосування санкцій до позивача.

3. ОСОБА_4 перевірки встановлено порушення позивачем норм Закону № 283/97-ВР, з якими ДПІ пов'язує збільшення у податковому обліку за 3-й квартал 2009 року, 1-й - 4-й квартали 2010 року, 1-й квартал 2011 року валового доходу на загальну суму 351963,74 грн., що відповідає сумі відсотків за банківським кредитом, сплаченій банку поручителем позивача ОСОБА_6

Судом встановлено що ДПА в Одеській області, розглядаючи первинну скаргу ПП «Антей-А», дослідила те, що перевіркою було встановлено, що у перевіряємому періоді Поручителем (ОСОБА_6М.) здійснено погашення відсотків по кредиту (та кредиту) по договору поруки у сумі - 351 963,74 грн., у т. ч. З кв. 2009 у сумі - 8040 грн., 1 кв. 2010 року у сумі - 47084,81 грн., 2 кв. 2010 року у сумі - 40233,64 грн., З кв. 2010 року у сумі - 129397,37 грн., 4 кв. 2010 року у сумі - 87396,23 грн., 1 кв. 2011 року у сумі -39811,68 грн. В акті перевірки зазначено, що 21.07.2009 р. між АБ «Південний» та ОСОБА_6 укладено договір поруки б/н. Предмет договору - Поручитель (ОСОБА_6М.) зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання ПП «Антей-А» його зобов'язань у повному обсязі перед Кредитором, що виникли із кредитного договору №В645/1 від 25.12.2006 р. та всіх додаткових угод до нього. Поручитель відповідає перед Кредитором по Кредитному договору солідарно з Позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповернутої в термін суми кредиту, відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору. Перевіряючими зроблено висновок, що заміна боргу позиковим зобов'язанням є позикою та суму неповернутої її частки включається до складу валового доходу на підставі п.п. 4.1.6 п.4.1 Закону України №283/97-ВР. Однак, під час перевірки не враховано, що Поручителем - ОСОБА_6 сплачувалися суми заборгованості по кредиту та відсотки не підприємству ПП «Антей-А», а банківській установі, про що свідчить копії банківських квитанцій про погашення боргу по кредитному договору №В645/1 від 25.12.2006 р. При цьому, у бухгалтерському обліку підприємств зменшувалася кредиторська заборгованість перед банком і збільшувалася кредиторська заборгованість перед фізичною особою. ДПА в Одеській області у рішенні про результати розгляду первинної скарги від 28.09.2011 №33488/10/25-0007 зазначила, що з урахуванням положень п.п.1.22.1 ст. 1, п.п.4.1.6 ст.4, п.п.7.9.1. ст.7, п.1.11.1 ст. 1 Закону України №334/94 та ст. 512 та 556 ЦК України наявна сума кредиторської заборгованості ІШ «Антей-А» перед ОСОБА_6 - поручителем не підпадає під визначення поворотної фінансової допомоги і не є доходом, оскільки кошти надавалися поручителем ОСОБА_6 не ІШ «Антей-А», а банківській установі. Таким чином, ДПА в Одеській області дійшла до висновку, що висновки перевіряючих відносно того, що ПП «Антей-А» занижено валовий дохід внаслідок не включення до його складу кредитних коштів (погашення відсотків по кредиту (та кредиту), сплачених поручителем банку по договору поруки у сумі 351963,74 грн. є неправомірним, з урахуванням чого ІШ «Антей-А» занижено податок на прибуток на 711 902,00 грн. та слід застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 177 975,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом самостійно визначено, що висновки перевіряючих відносно того, що ІШ «Антей-А» занижено валовий дохід внаслідок не включення до його складу кредитних коштів (погашення відсотків по кредиту (та кредиту), сплачених поручителем банку по договору поруки у сумі 351963,74 грн. є неправомірним.

4. ОСОБА_4 перевірки в порушення п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР ПП Антей-А не відображено в деклараціях з податку на прибуток за 2009-2011 роки поворотну фінансову допомогу в сумі 1410779 грн., отриману підприємством від працівників ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 внаслідок чого ПП Антей-А занизило валовий дохід на 1410779 грн.

Судом встановлено, що працівниками ПП Антей-А ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на протязі 2009-2011 років за рахунок власних коштів придбавались і оплачувались ТМЦ і послуги (цемент, паливно-мастильні матеріали, запчастини для автомобілів, розрахунково-касове обслуговування в банківських установах тощо), які використовувались в господарській діяльності ПП Антей-А. Факт придбання працівниками ТМЦ і оплати послуг на загальну суму 1410779 грн. в інтересах ПП Антей-А підтверджується квитанціями, видатковими накладними, рахунками-фактурами, звітами про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт.

Жодних порушень порядку ведення бухгалтерського обліку з боку ПП Антей-А ОСОБА_4 перевірки не встановлено.

На момент перевірки заборгованість перед працівниками частково була погашена, а саме у розмірі 239 291,00 грн. та на кінець періоду (31.03.2011 р.) сальдо по рахунку 372 Розрахунки з підзвітними особами становило Кт. 1 205 517,00 грн. (що підтверджуються оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 3721 співробітники, а також картками рахунків: 3721 співробітники ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_7 ОСОБА_5, ОСОБА_10. ОСОБА_8, ОСОБА_9 за період 01.07.2009 р. - 31.03.2011 р.

ОСОБА_4 п.п. 4.1.6 п. 4.1. ст. 4 Закону № 334/94-ВР до складу валових доходів включаються суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена п.7.2 ст.7 або ст.10 цього Закону.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 ст.2 Закону № 334/94-ВР платниками податку на прибуток з числа резидентів є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

ОСОБА_4 п.11.1 ст.11 Закону № 334/94-ВР встановлено такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік.

ОСОБА_4 п/п 1.22.1 п.1.22. ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств Безповоротна фінансова допомога це сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна

заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат

кредитора; сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи

фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку

позовної давності.

Статтею 530 Цивільного кодексу передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що право на позов виникає при наявності порушеного права, то право кредитора буде порушеним лише при невиконанні боржником обов'язку щодо оплати отриманого товару в семиденний термін з дня пред'явлення кредитором вимоги про оплату в порядку статті 503 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

ОСОБА_4 зі статтею 274 Цивільного кодексу України строк позовної давності становить 3 роки. Законодавством не передбачено дострокове закінчення строку позовної давності за будь-яких обставин, в тому числі і в разі ліквідації кредитора.

Крім того, відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України кредитор може відступити від право вимоги по зобов'язаннях іншим особам і не повідомити про це боржника, а боржник за таких обставин має право виконати свій обов'язок перед первісним кредитором, що буде вважатись належним виконанням зобов'язання.

Суд вважає, що заборгованість підприємства із розрахунків із підзвітною особою не є поворотною фінансовою допомогою, у звязку із відсутністю фактів передачі платнику податку - господарству коштів у користування, та не укладення договорів про надання фінансової допомоги, а включення її до валового доходу можливо тільки після закінчення строку позовної давності (3 роки з моменту виникнення прострочення погашення підприємством заборгованості), висновок ОСОБА_4 перевірки про заниження ПП Антей-А валового доходу на суму 1410779 грн. - помилковим.

5. ОСОБА_4 перевірки Позивачем завищено валові витрати на 254430 грн. внаслідок невідповідності даних бухгалтерського обліку даним податкових декларацій з податку на прибуток за 2009 рік та 1 квартал 2010 року. Позивачем зазначено, що в декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2009 року валові витрати були занижені на 197337 грн., але вказана помилка була виправлена шляхом збільшення валових витрат на вказану суму у декларації за 2010 рік. Також позивачем зазначено, що ПП Антей-Ав 1 кварталі 2010 року в програмному забезпеченні помилково двічі занесені прибуткова накладна №ЦБ-00022 від 10.02.2010 року від ТОВ Цембудресурс на суму 41000 грн. з ПДВ, прибуткова накладна №14753 від 25.02.2010 року від ТОВ ТехноЮг на суму 235,01 грн. з ПДВ, прибуткові накладні від ПАТ Хайдельберг Цемент Україна № /10/ від 24.03.2010 року на суму 7752 грн. з ПДВ та №/10/ від 25.03.2010 року на суму 7923 грн. з ПДВ, разом на загальну суму 57310 грн. з ПДВ, у результаті чого валовий дохід у рядку 01.2 і валові видатки у рядку 04.1 декларації були завищені на 47758 грн. ОСОБА_7 помилка, як зазначає Позивач, була ним самостійно виправлена у декларації з податку на прибуток за 1 півріччя 2010 року.

Після подання уточнюючого рахунку, валові витрати за 3 та 4 квартали 2009 р. складають 2 467 595, 00 грн.:

Підсумки за 3 квартал 2009 р. - 978 386.00 грн.

- Підсумки за 4 квартал 2009 р. - 1293 482,00 грн.

- Уточнюючий рахунок-195 773,00 грн.

Фактичні витрати за 3-4 квартали склали 2 458 518,00 грн. (відповідно до оборотно-сальдових відомостей по валових витратам за 3, 4 квартал 2009 р. та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 за 3, 4 квартал 2009 р.): 3 квартал - 1 175 723,00 грн.; 4 квартал -1 282 796,00 грн. Завищення валових витрат за 2009 р. склало 9 076,00 грн. (2 458 518,00 грн. - 2 467 595.00 грн.).

Відповідно до абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону № 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

ОСОБА_4 п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону № 334/94-ВР датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку -день їх видачі з каси платника податку, або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п.2.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України №143 від 29.03.2003 року, якщо платником самостійно виявлено помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, то відповідно до п.5.1 ст.5 Закону N 2181 (з урахуванням строків давності) такий платник має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податку має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були виявлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає неправомірним та необґрунтованим висновок ОСОБА_4 перевірки про завищення ПП Антей-А валових витрат на 254430 грн.

6. ОСОБА_4 перевірки встановлено завищення задекларованих ПП Антей-А показників у рядку 04.12 інші витрати, крім визначених у 04.1-04.12у сумі 635147 грн., у т.ч. у 3 кварталі 2009 року у сумі 132124 гривні, 4 кварталі 2009 року у сумі 115473 гривні, 1 кварталі 2010 року у сумі 10914 8грн., 2 кварталі 2010 року у сумі 110322 гривні, 4 кварталі 2010 року у сумі 55301 гривня, 1 кварталі 2011 року у сумі 112769 грн.. ОСОБА_4 перевірки ПП Антей-А завищив валові витрати на 635147 гривень, віднісши до них витрати на сплату відсотків за користування кредитними коштами, які були використані ПП Антей-А на придбання корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу ТОВ Гармонія.

Судом встановлено, що 25.12.2006 року ПП Антей-А уклало кредитний договір № В645/1 з Акціонерним банком Південний. ОСОБА_4 п.1.1 вказаного договору банк надав ПП Антей-Акредит в сумі 700 000 доларів США, а ПП Антей-А взяло на себе зобовязання повернути суму кредиту в строк до 23.12.2011 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13 % річних. ОСОБА_4 п.1.2 договору кредит було видано ПП Антей-Ана інвестиційну діяльність (т.1 а.с. 129-132).

28.12.2006 року між ТОВ Гармонія і ПП Антей-А було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному фонді ТОВ Гармонія. ОСОБА_4 умов даного договору ТОВ Гармонія продала, а ПП Антей-А купило 100 % статутного фонду ТОВ Гармонія. Продаж було вчинено за 3 535 000 гривень (т.3 а.с. 123).

08.12.2010 року ПП Антей уклало з ТОВ Цембудресурс договір купівлі-продажу згідно якого ПП Антей-А продало, а ТОВ Цембудресурс придбало 30% статутного капіталу ТОВ Гармонія. Продаж було вчинено за 1500000 грн. (т.1. а.с. 106). Судом встановлено, що ПП Антей-А віднесено до складу валових витрат 635 147 грн., які було ним сплачено ОСОБА_14 банку Південний в якості відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору № В645/1 від 25.12.2006 року. Отримані кредитні кошти були витрачені ПП Антей-А на придбання 100% статутного фонду ТОВ Гармонія, що підтвердив в судовому засіданні представник Позивача.

Відповідно до п.п.7.6.1 п.7.6 ст.7 Закону № 334/94-ВР платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами (у тому числі іпотечними сертифікатами участі, іпотечними сертифікатами з фіксованою дохідністю та сертифікатами фондів операцій з нерухомістю) і деривативами у розрізі окремих видів цінних паперів, а також фондових та товарних деривативів. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами. ОСОБА_4 абз.2 п.п.7.6.1 п.7.6 ст.7 Закону № 334/94-ВР, якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному ст.6 цього Закону. Відповідно до п.п.7.6.2 п.7.6 ст.7 Закону № 334/94-ВР, норми п.7.6. поширюються також на облік операцій платників податку з придбання або продажу корпоративних прав, відмінних від акцій.

ОСОБА_4 ст.167 Господарського Кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Суд зазначає, що ПП Антей-А відніс до складу валових витрат 635 147 грн., які були сплачені за користування кредитними коштами, витраченими на придбання статутного фонду ТОВ Гармонія. Відповідно до п.п.7.6.3 п.7.6 ст.7 Закону №334/94-ВР під терміном "витрати" слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деривативів як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням. В звязку з цим суд вважає, що 635147 грн., сплачених Позивачем ОСОБА_14 банку Південний у вигляді відсотків за користування кредитом не відносяться до витрат на придбання корпоративних прав, оскільки вказані грошові кошти передаються банку, який не є власником корпоративних прав.

ОСОБА_4 з п.5.1. Закону №334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Відповідно до п.п. 5.2.1 Закону №334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Судом встановлено, що ПП Антей-А уклало кредитний договір №В 645/1 з Акціонерним банком Південний з метою здійснення інвестиційної діяльності, спрямованої на отримання прибутку. В звязку з цим витрати Позивача повязані зі сплатою відсотків за таким кредитним договором відносяться до складу валових витрат, а не до складу витрат на придбання корпоративних прав. На підставі викладеного суд вважає необґрунтованим висновок ОСОБА_4 перевірки про завищення ПП Антей-А валових витрат на 635147 грн.

В звязку з цим суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_3 № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний позов Приватного підприємства Антей-А до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 03.10.2011 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі міста ОСОБА_3 від 03.10.2011 року №.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови суду.

Суддя О.Г. Гусев

.