Справа № 804/3433/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 червня 2016 р. Справа № 804/3433/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2016 року комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради звернулась до Дніпропетровського оружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, у якому просить суд:

- визнати незаконними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення перевірки діяльності позивача за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в ході проведення позапланової перевірки 05.11.2013 р.-18.11.2013 р. стосовно виконання припису, наданого у ході попередньої планової перевірки, проведеної на підприємстві у період з 21.11.2012 р. по 04.12.2012 р.;

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі позивачем в період відсутності дозвільних документів з 02.04.2013 р. по 30.04.2013 р. в сумі 8 330 015,38 грн.

Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, а обґрунтування якого зазначено, що до 22.04.2016 року судами не порушувались провадження у справах щодо стягнення збитків з комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», тому позивачем і не оскаржувались дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, у зв'язку з чим позивач вважає причину пропуску строку поважною і просить суд поновити строк звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами.

Частина 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгулу адміністративних справ» від 06.03.2008 р. №2 громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У відповідності до частини 1 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Суд приходить до висновку, що перебіг строку на оскарження дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки, проведеної у період з 05.11.2013 р. по 18.11.2013 року у позивача почався з моменту початку проведення перевірки Державною екологічною інспекцією, а на оскарження дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків - з моменту отримання акту про проведення перевірки, однак з позовною заявою позивача звернувся до суду лише 07.06.2016 року.

Суд відхиляє твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, той факт, що позов до Господарського суду Дніпропетровської області Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області про відшкодування збитків позивачем подано лише 19.04.2016 року, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини 2 вищевказаної статті позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно приписів пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996р. у справі «Стаббігс та інші проти Великобританії» та рішення від 27.02.1980р. у справі «Девеер проти Бельгії»).

У відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на вищевикладене, суд, не знайшовши підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій - залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із матеріалами позовної заяви направити позивачу.

Роз'яснити позивачу положення частини третьої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали згідно статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко