Справа № 825/1074/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1074/16 Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
11 липня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Файдюка В.В. Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова в особі начальника підполковника Дмитренка О.В., ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі голови Житлової комісії підполковника Рогочова А.С., треті особи Чернігівський військовий гарнізон в особі Гарнізонної житлової комісії, Міністерство оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України про визнання протиправним розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова в особі начальника підполковника Дмитренка О.В., ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі голови Житлової комісії підполковника Рогочова А.С., треті особи Чернігівський військовий гарнізон в особі Гарнізонної житлової комісії, Міністерство оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, в якому просить визнати протиправним остаточний розрахунок, який становить 261995,40 грн., що здійснений Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігові у відповідності з пунктом 8 „Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 неправомірним, а дії з затвердження і погодження його службовими посадовими особами начальником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова підполковником ОСОБА_2 і головою житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 незаконними і протиправними, скасувати його з підстав незаконності, необґрунтованості та протиправних дій даних службових посадових осіб; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова здійснити остаточний розрахунок без відрахування жилої площі, що передбачає підстава п.2 прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до ст.12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, який становить 630935,25 грн. та зобов`язати затвердити і погодити його даними службовими посадовими особами начальником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова підполковником ОСОБА_2 та головою житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 .
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у відкритті провадження було відмовлено.
Позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вищезазначену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спори про житлові умови підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Між тим, колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України - справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України - юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВАСУ №8 від 20.05.2013 року, справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
З огляду на положення частини другої статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб`єкта владних повноважень, пов`язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.
В пункті 13.1. постанови Пленуму ВАСУ №8 від 20.05.2013 року зазначено, що згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України через види публічної служби визначено її поняття.
Особливий порядок забезпечення осіб публічної служби житлом, встановлений частиною шостою статті 49 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру", статтею 136 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", частиною п`ятою статті 22 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію", статтею 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пов`язаний із проходженням ними публічної служби.
Відповідно до ст. 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
З урахуванням викладеного, вимоги, пов`язані із забезпеченням відповідно до вказаних законів осіб публічної служби житлом, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Тобто, даний спір виник при здійсненні відповідачем компетенції у сфері управління, а тому враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, колегія суддів зазначає, що даний спір є публічно правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року мова йде про спори щодо поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, які в свою чергу підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. В даному ж випадку предметом спору є вирішення питання стосовно надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 165, 195, 199, 204, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев
суддя В.В.Файдюк
суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.