Справа № 812/177/16
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року справа №812/177/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016р. у справі № 812/177/16 (головуючий І інстанції Шембелян В.С.) за позовом Луганської митниці Державної Фіскальної служби України до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року Луганська митниця Державної Фіскальної служби України (далі -позивач) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області (далі - Управління, апелянт, відповідач), в якому заявлені такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що полягає у безпідставній відмові у проведенні платежів за зобов'язаннями Луганської митниці ДФС.

- зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області провести оплату поданих Луганською митницею ДФС платіжних доручень: №112 від 26.01.2016 на суму 8447,34 грн.; №114 від 26.01.2016 на суму 24237,72грн.; №111 від 26.01.2016 на суму 2672,10 грн.; №113 від 26.01.2016 на суму 6259,69 грн.; №117 від 26.01.2016 на суму20682,28 грн.; №118 від 26.01.2016 на суму 449,71грн.; №119 від 26.01.2016 на суму 28741,30грн; №116 від 26.01.2016 на суму 5971,27 грн.; №115 від 26.01.2016 на суму 1 1216,21 грн., №321 від 29.02.2016 на суму 2698,80 грн.; №323 від 29.02.2016 на суму 17684,30 грн.; №322 від 29.02.2016 на суму 2353,58 грн.; №320 від 29.02.2016 на суму 2799,89 грн.; №510 від 22.03.2016 на суму 4655,68 грн.; №511 від 22.03.2016 на суму 2681,64 грн.; №512 від 22.03.2016 на суму 17796,83 грн.; №513 від 22.03.2016 на суму 1185,98 грн.; №514 від 22.03.2016 на суму 6425,63 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі № 812/177/16 адміністративний позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що полягає у безпідставній відмові у проведенні платежів за зобов'язаннями Луганської митниці ДФС та зобов'язано управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області провести оплату поданих Луганською митницею ДФС платіжних доручень: №112 від 26.01.2016 на суму 8447,34 грн.; №114 від 26.01.2016 на суму 24237,72грн.; №111 від 26.01.2016 на суму 2672,10 грн.; №113 від 26.01.2016 на суму 6259,69 грн.; №117 від 26.01.2016 на суму 20682,28 грн.; №118 від 26.01.2016 на суму 449,71грн.; №119 від 26.01.2016 на суму 28741,30грн; №116 від 26.01.2016 на суму 5971,27 грн.; №115 від 26.01.2016 на суму 11216,21 грн.; № 321 від 29.02.2016 на суму 2698,80 грн; № 323 від 29.02.2016 на суму 17684,30 грн; № 322 від 29.02.2016 на суму 2353,58 грн; №320 від 29.02.2016 на суму 2799,89 грн.; №510 від 22.03.2016 на суму 4655,68 грн.; №511 від 22.03.2016 на суму 2681,64 грн.; №512 від 22.03.2016 на суму 17796,83 грн.; №513 від 22.03.2016 на 1185,98 грн.; №514 від 22.03.2016 на суму 6425,63 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що Законом України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII) не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій змінити юридичну адресу свого місцезнаходження. Також цей Закон не містить обмежень у здійсненні розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на неконтрольованій території. У відповідності до ст.5 зазначеного Закону ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що будь-яких заборон на здійснення діяльності (ТОВ "ЛЕО") енергетичної компанії на території населених пунктів, що включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, законодавством України не встановлювалось, відповідних рішень повноважними органами не приймалось.

Також, Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 та Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 23.08.2012 № 938 не містять таких підстав для невиконання платіжних доручень як знаходження отримувача бюджетних коштів за юридичною адресою на непідконтрольній частині території України.

Не погодившись з таким рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки ТОВ "ЛЕО" зареєстроване на тимчасово неконтрольованій території, то проведення платежів на користь вказаного товариства обмежено приписами Указу Президента України від 24.09.2014 №744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності" (далі - Указ №744) та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" (далі - Постанова №595).

Позицію стосовно недопущення перерахування суб'єкту господарювання бюджетних коштів, які можуть використовуватися для фінансування тероризму, викладено у дорученні Прем'єр-Міністра України від 21.10.2015 та листі Служби безпеки України від 30.12.2015 з грифом "Для службового користування".

Також, апелянт наголошує, що на виконання пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", УДКСУ у м. Рубіжному призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів на території, які не контролюються українською владою.

Таким чином, при прийнятті постанови від 19.04.2016 Луганським окружним адміністративним судом не було враховано, що УДКСУ у Старобільському районі Луганської області не здійснювало оплату платіжних доручень за використану активну електричну енергію на користь ТОВ "ЛЕО", у зв'язку із тим, що існують обставини, а саме вищезазначені нормативно-правові акти, які перешкоджають належним чином виконувати договірні зобов'язання, а тому УДКСУ у Старобільському районі Луганської області не повинно та не може нести відповідальність визначену договором № 11 за невиконання договірних зобов'язань.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 05 січня 2015 року між сторонами: Управлінням Державної казначейської служби України у м.Рубіжному Луганської області та виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради укладено договір № 11 про здійснення розрахунково-касового обслуговування бюджетних та небюджетних рахунків (а.с.6-7).

На підставі підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 Договору Відповідач має право здійснювати платежі Позивача з урахуванням законодавства. Окрім того, Відповідач згідно з підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 розділу 2 Договору, зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунково-касові операції за дорученням Позивача з урахуванням вимог підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 Договору.

24.12.2015 за вих. №3633/9/12-70-03 Луганська митниця ДФС направила УДКСУ у Старобільському районі запит про надання інформації (Т.1 а.с.52)

Листом від 06 січня 2016 року № 02-12/10 управління Державної казначейської служби у Старобільському районі Луганської області повідомило позивача про припинення проведення розрахунків за спожиту електричну енергію на підставі розпорядження Державної казначейської служби України за погодженням з прем'єр-міністром України (а.с.53).

26.01.2015 між ТОВ "ЛЕО" Новопсковський РЕМ та Позивачем був укладений договір №103 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти. Згідно з умовами договору розрахунковий період становить з 11 по 11 число місяця (Т.1 а.с.16-22).

26.01.2015 між ТОВ "ЛЕО" Біловодський РЕМ та Позивачем був укладений договір №56 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти. (Т.1 а.с.22-27).

26.01.2015 між ТОВ "ЛЕО" Сватівський РЕМ та Позивачем був укладений договір №315 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти. (Т.1 а.с.28-34).

26.01.2015 між ТОВ "ЛЕО" Старобільський РЕМ та Позивачем був укладений договір №698 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти. (Т.1 а.с.35-40).

Факт виконання ТОВ "ЛЕО" своїх зобов'язань стосовно Позивача за цими договорами не оспорюється сторонами та підтверджено такими доказами: актом 103/1/1, 315-ТР/1/1, 698/1/1 прийняття передавання товарної продукції за січень 2016 року (Т.1а.с.61,65,67); рахунком №10/1 від 11.01.2016 за активну електроенергію на суму 8447,37 грн. (Т.1 а.с.61), рахунком №56-МР/1/1 від 15.01.2016 на суму 24237,72 грн. (Т.1а.с.63), рахунком №315-ТР/1/1 на суму 2672,10 (Т.1 а.с.65), рахунком №698/1/1 від 20.01.2016 на суму 6259,69 грн. (Т.1 а.с.67), рахунком №315-ТР/1/5 від 18.01.2016 на суму 130,40 грн. (Т.1 а.с.68), рахунком №698/1/5 від 20.01.2016 на суму 230,45 грн. (Т.1 а.с.69), рахунком №103/1/5 від 12.01.2016 на суму 452,01 грн. (Т.1 а.с.70), рахунком №56-МР/1/5 на суму 637,57 грн. (Т.1 а.с.71), рахунком №103/2/5 від 11.02.2016 на суму 1007,75 грн. (Т.1 а.с.72), рахунком №56-МР/2/5 на суму 1691,18 грн. (Т.1 а.с.73), рахунком №698/2/5 від 22.02.2016 на суму 583,16 грн. (Т.1 а.с.74), рахунком №315-ТР/2/5 від 16.02.2016 на суму 289,19 грн. (Т.1 а.с.75)

22.12.2015 до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області були надані платіжні доручення та рахунки за спожиту структурними підрозділами митниці у грудні 2015 року електричну енергію:

- по Новопсковському РЕМ - рахунок №103/12/1 від 11.12.2015 платіжне доручення №2553 від 17.12.2015 - 20682,28 грн.;

- по Біловодському РЕМ - рахунок №56-МР/12/1 від 15.12.2015, платіжне доручення №2597 від 22.12.2015 -28741,30грн. та рахунок №56-МР/12/3 від 15.12.2015, платіжне доручення №2596 від 22.12.2015 - 449,71 грн.;

- по Сватівському РЕМ - рахунок №315-ТР/12/1 від 16.12.2015, платіжне доручення №2572 від 21.12.2015 - 5971,27 грн.;

- по Старобільському РЕМ - рахунок №698/12/1 від 21.12.2015, платіжне доручення №2583 від 21.12.2015 - 9686,45 грн., платіжне доручення №2584 від 21.12.2015 - 1529,76 грн. для здійснення платежів з бюджетного рахунку 9163 на ім'я Позивача на користь ТОВ "ЛЕО" (код 31443937 за надані послуги з постачання електричної енергії.

26.01.2016 до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області були надані платіжні доручення та рахунки за спожиту структурними підрозділами митниці у січні 2015 року електричну енергію:

- по Новопсковському РЕМ - рахунок №103/1/1 від 11.01.2016 платіжне доручення №112 від 26.01.2016 - 8447,34 грн.;

- по Біловодському РЕМ - рахунок №56-МР/1/1 від 15.01.2016, платіжне доручення №114 від 26.01.2016 -24237,72грн.;

- по Сватівському РЕМ - рахунок №315-ТР/1/1 від 18.01.2016, платіжне доручення №111 від 26.01.2016 -2672,10 грн.;

- по Старобільському РЕМ - рахунок №698/1/1 від 20.01.2016, платіжне доручення № 113 від 26.01.2016- 6259,69 грн.

Також Луганською митницею до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області були повторно надані платіжні доручення для здійснення плати електроенергії за грудень 2015 року:

- по Новопсковському РЕМ - рахунок №103/12/1 від 11.12.2015 платіжне

доручення №117 від 26.01.2016 - 20682,28 грн.;

- по Біловодському РЕМ - рахунок №56-МР/12/3 від 15.12.2015, платіжне доручення №118 від 26.01.2016 -449,71грн.; рахунок№56-МР/12/1 від 15.12.2015, платіжне доручення №119 від 26.01.2016 -28741,30грн;

- по Сватівському РЕМ - рахунок №315-ТР/12/1 від 16.12.2015, платіжне доручення №116 від 26.01.2016 - 5971,27 грн.;

- по Старобільському РЕМ - рахунок №698/12/1 від 20.12.2015, платіжне доручення № 115 від 26.01.2016- 11216,21 грн.

Крім того, згідно заяви про уточнення позовних вимог, Луганською митницею ДФС станом на 22.03.2016 до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області було надано листи від 29.02.2016 №121/9/12-70-05 та від 22.03.2016 №168/9/12-70-05 з платіжними дорученнями та рахунками за спожиту структурними підрозділами митниці у лютому та березні 2016 року електричну енергію:

- по Новопсковському РЕМ - рахунок №103/2/1 від 11.02.2016, платіжне доручення №321 від 29.02.2016 - 2698,80 грн.; рахунок №103/3/1 від 11.03.2016, платіжне доручення №510 від 22.03.2016 - 4655,68 грн.;

- по Біловодському РЕМ - рахунок №56-МР/2/1 від 15.02.2016, платіжне доручення №323 від 29.02.2016 - 17684,30 грн.; рахунок №56-МР/1/3 від 15.03.2016, платіжне доручення №512 від 22.03.2016 - 17796,83 грн; рахунок -№56-МР/3/3, платіжне доручення №513 від 22.03.2016 - 1 185,98 грн;

- по Сватівському РЕМ - рахунок №315-ТР/2/1 від 16.02.2016, платіжне доручення №322 від 29.02.2016 - 2353,58 грн.; рахунок №315-ТР/3/1 від 16.03.2016, платіжне доручення №511 від 22.03.2016 - 2681,64 грн;

- по Старобільському РЕМ - рахунок №698/2/1 від 22.02.2016, платіжне доручення №320 від 29.02.2016 - 2799,89 грн.; рахунок №698/3/1 від 21.03.2016, платіжне доручення №514 від 22.03.2016 - 6425,63 грн. (Т.1 а.с.101-123).

Однак, відповідачем всупереч умовам договору від 27.01.2015 №75 року, який укладено між Луганською митницею ДФС та Управлінням Державної качейської служби України у Старобільському районі Луганської області про здійснення розрахунково-касового обслуговування, при наявності фінансування, грошові кошти в загальній сумі 25 536,57 грн. в лютому та 32 745,76 грн. в березні перераховані на рахунок ТОВ "ЛЕО" не були.

Сторони не заперечують тих обставин, що станом на час розгляду справи вказані вище платіжні доручення з відміткою про сплату не повертались.

Обґрунтовуючи підстави припинення проведення розрахунків з ТОВ "ЛЕО" в листі від 06 січня 2016 року № 02-14/10, Відповідач посилається на розпорядження Державної казначейської служби України, що прийняте за погодженням з прем'єр міністром України, однак жодних реквізитів цього розпорядження вказує. А в письмових запереченнях взагалі його не згадує.

Тобто, як вбачається з вказаного листа та письмових заперечень, Державна казначейська служба України відповідного наказу організаційно-розпорядчого характеру згідно з вимогами пункту 9 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011, щодо заборони здійснення розрахунків з ТОВ "ЛЕО" не приймала.

Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень, що має власні функції та обов'язки, власну відповідальність, мав самостійно діяти на підставі норм чинного законодавства і приймати рішення щодо наявності підстав для виконання вказаного розпорядження Державної казначейської служби України, наявність якого Відповідач суду не довів. Тому відповідач як суб'єкт владних повноважень, що має власні функції та обов'язки, власну відповідальність, мав самостійно діяти на підставі норм чинного законодавства і приймати рішення щодо наявності підстав для виконання вказаного розпорядження Державної казначейської служби України, наявність якого Відповідач суду не довів.

Щодо посилань апелянта на дотримання ним Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою КМУ від 07.11.2014 № 595 (далі - Тимчасовий порядок №595), суд першої інстанції правильно зазначив, що цей лист має рекомендаційний характер і не був обов'язковим до виконання. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, що має власні функції та обов'язки, та відповідальність, мав самостійно приймати рішення щодо виконання вказаного листа-роз'яснення, залежно від того, чи відповідав він вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону № 575/97-ВР (із змінами згідно із Законом № 1207-VII від 15.04.2014; в редакції Закону № 284-VIII від 07.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Дійсно, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 № 826/18826/14, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.10.2015 № К/800/19498/15 - пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою КМУ від 07.11.2014 № 595 (далі - Тимчасовий порядок), визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття.

Кабінет Міністрів України постановою від 07.05.2015 № 263 визначив особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Цим актом, зокрема, передбачено, що купівля та продаж з 1 травня 2015 року електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію, здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міненерговугілля, та/або публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" у Луганській області.

Електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, продається на цій території суб'єктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та/або споживачам електричної енергії відповідної області, та/або іншим суб'єктам господарювання, розташованим у відповідній області, згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між суб'єктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

Зазначеною постановою не передбачено вимог щодо перереєстрації ТОВ "ЛЕО" на контрольованій території та обмеження його казначейського обслуговування.

Згідно з ч. 7 ст.22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, в оперативному управлінні або господарському віданні яких знаходяться об'єкти, щодо яких здійснюється закупівля енергосервісу, мають право брати довгострокові зобов'язання за енергосервісом на підставі істотних умов договору енергосервісу, затверджених Міністерством фінансів України (щодо об'єктів державної власності), Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою (щодо об'єктів комунальної власності).

Відповідно до абзацу 2 ч.6 ст.22 Бюджетного кодексу України критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Згідно з Реєстром природних монополій у сфері енергетики станом на 12.02.2016 ліцензійну діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Луганської області здійснює ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" (інформація отримана з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Окрім того, постановою НКРЕКП від 25.12.2015 № 3123 для ТОВ "ЛЕО" встановлені тарифи на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, що введені в дію з 01.01.2016.

Законом № 1669-VII не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій змінити юридичну адресу свого місцезнаходження. Також цей Закон не містить обмежень у здійсненні розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на неконтрольованій території. У відповідності до ст. 5 зазначеного Закону ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275 затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого входять і населені пункти Луганської області. Ці населені пункти входять у сферу ліцензованої діяльності ТОВ "ЛЕО". Будь-яких заборон на здійснення діяльності цієї енергетичної компанії на території населених пунктів, що включені до переліку, законодавством України не встановлювалось, відповідних рішень повноважними органами не приймалось.

Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 та Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 23.08.2012 № 938 не містять таких підстав для невиконання платіжних доручень як знаходження отримувача бюджетних коштів за юридичною адресою на непідконтрольній частині території України. Факт же обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлено відповідними нормативно-правовими актами як підстави для неприйняття платіжних доручень до виконання не підтверджено в судовому засіданні, тому заперечення Відповідача на п.10.7 Порядку № 938 є безпідставним.

Колегія суддів критично відносится до посилання апелянта на виконання ним пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", яким передбачено небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою. Відповідач не вказує підстав невиконання ним цього розпорядження та здійснення перерахунків на користь ТОВ "ЛЕО" до грудня 2015 року. Крім того, ТОВ "ЛЕО" має розрахункові рахунки, відкриті у філії - Луганського обласного відділення АТ "Ощадбанк" та АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у м. Києві.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.51 Бюджетного кодексу України за наявності простроченої кредиторської заборгованості із заробітної плати (грошового забезпечення), стипендій, а також за спожиті комунальні послуги та енергоносії розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетні зобов'язання та не здійснюють платежі за іншими заходами, пов'язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету, визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що бездіяльність Відповідача щодо виконання платіжних доручень позивача на користь ТОВ "ЛЕО" є протиправною, що порушує права позивача як розпорядника бюджетних коштів, впливає на виконання ним своїх обов'язків та може призвести до негативних наслідків.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 р. у справі № 812/177/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 р. у справі № 812/177/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов