Справа № 404/125/16-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/125/16-а
Номер провадження 2-а/404/68/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бершадської О.В.

за участі секретаря Чайка О.І.

прокурора Сігіда Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської

області , Державної казначейської служби України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов»язання виконати рішення суду, стягнення заборгованості з виплати пенсії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом , яким остаточно просив : - визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо не виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 р. зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 р. про зобовязання здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009р.; - зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виконати у повному обсязі постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011р. змінену постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 р. про зобовязання здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009 р.; - стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на його користь заборгованість з виплати пенсії у розмірі -98 306,10 грн.; -стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі -75 000,00 грн.; - звернути до негайного виконання постанову в частині стягнення з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на його користь заборгованість у розмірі -98 306,10 грн. ( а.с. 53-54).

Вимоги мотивує тим, що постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 року було змінено постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 року та зобов»язано управління ПФУ в м. Кіровограді здійснити йому перерахунок пенсії, з 18.05.2009 року . На виконання постанови Вищого адміністративного суду України було видано виконавчий лист від 06.08.2012 року №2 а-141/10. До теперішнього часу постанова суду про перерахунок його пенсії не виконана. Згідно довідки управління ПФУ в м. Кіровограді від 17.12.2014 року за №353/Б-11, перерахунок пенсії проведено за період з 18.05.2009 року по 22.07.2011 року, в результаті якого сума становить- 98 306, 10 грн., проте зазначена сума йому виплачена не була. Вважає, що нарахована та не виплачена пенсія в розмірі - 98 306, 10 грн. є заборгованістю з виплати пенсії. У зв»язку з тривалим невиконанням рішення суду 24.10.2015 року до управління ПФУ в м. Кіровограді ним було направлено запит із питаннями щодо невиплати пенсії та її підстави. Листом від 11.11.2015 року №91/Б-12 відповідач зазначав , що виплата з 01.11.2011 року припинена за рішенням суду, так як змінено порядок. Вважає, що управління ПФУ в м. Кіровограді внаслідок тривалого невиконання рішення суду порушив його права, чим заподіяв моральну шкоду, з урахуванням практики ЄСПЛ , саме в розмірі 75 000 , 00 грн. , яка має бути стягнута з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач- Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області , його правонаступник який допущений ухвалою суду від 27.05.2016 року Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області ( а.с. 127), його представник в суді заявлений позов до управління не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Вказала, що позивачем не доведено бездіяльність чи протиправність дій управління адже рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення , які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов»язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Вказане рішення виконують органи Казначейства. Крім того, позивач просить стягнути суму 98 306, 10 грн. фактично намагаючись отримати одне рішення на одну і ту саму ж суму боргу, тобто фактичне задоволення позову призведе до подвійного стягнення суми пенсії за один і той же самий період. ОСОБА_2 вже виконало рішення в межах функціональних обов»язків і провело нарахування суми 98 306, 10 грн. ( а.с. 28-30).

Відповідач- Державна казначейська служба України, її представник в суді заявлені до них вимоги не визнала у їх задоволенні також просила відмовити із-за безпідставності та необгрунтованості.

Прокурор , який був допущений до участі в справі в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України в судовому засіданні також просила у задоволенні заявлених вимог відмовити ( а.с. 67).

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , його представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог повністю, з наступного.

Судом було встановлено, що у липні 2009 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Зазначав, що належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, й отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважаючи, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, встановленим цим Законом, звернувся до УПФ з заявою про приведення їх у відповідність. Однак, відповідач будь-яких дій не вчинив.

Просив суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати усунути вказані порушення, провівши перерахунки пенсій із розрахунку: державна пенсія -8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія -75 процентів мінімальної пенсії за віком з 18 травня 2009 року та зобов'язати УПФ здійснювати виплату пенсії, відповідно до положень статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в подальшому.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 січня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФ та зобов'язано здійснити призначення та проводити виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунків мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2011 року постанову суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги задоволено частково -зобов'язано УПФ здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 1 липня по 31 грудня 2009 року та з 1 січня по 21 січня 2010 року, виходячи із розрахунків мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В решті позовних вимог відмовлено.

10 квітня 2012 року Вищий адміністративний суд України постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2011 року змінив у частині періоду перерахунку пенсії ОСОБА_1, вказавши замість «з 1 липня по 31 грудня 2009 року та з 1 січня по 21 січня 2010 року» період «з 18 травня 2009 року». В іншій частині постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2011 року, залишив без змін ( а.с. 11-13).

На виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда 06.08. 2012 року по заяві ОСОБА_1 видано виконавчий лист щодо

зобов'язання УПФ в місті Кіровограді здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії в розмірі 8 (восьми )мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 18 травня 2009 року , виходячи із розрахунків мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( а.с. 14).

09.08.2012 року ОСОБА_1 подав до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заяву про примусове виконання виконавчого листа №2а-141/10, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 06.08.20112 року .

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 13.08.2012 року на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого документа ( а.с. 102).

На виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді було проведено перерахунок за період з 18 травня 2009 року по 22.07.2011 року , в результаті якого сума склала -98 306, 10 грн. ( а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи позивач , зокрема його представник , вважає неправомірною бездіяльність відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, правонаступником якого є Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської

області щодо невиконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 р., зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 р. про зобовязання здійснити йому перерахунок пенсії з 18.05.2009 року.

При цьому, суд зазначає, що розділом 5 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Статтею 267 цього розділу визначений порядок судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Зокрема, частиною 9 зазначеної статті встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що на суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, покладається обов'язок контролю за виконанням судового рішення. Такий контроль здійснюється як за ініціативою суду (шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання рішення), так і за ініціативою заінтересованих осіб (шляхом подання ними заяви в порядку та у строки, встановлені ст. 267 КАС України).

Визначення процесуальним законом спеціального порядку контролю за виконанням судового рішення виключає можливість звернення заінтересованої особи до суду в загальному порядку (в порядку позовного провадження).

Отже, вимоги позивача, пов'язані з питаннями виконання судового рішення, повинні розглядатись в порядку судового контролю за виконанням останнього, що свідчить про обрання неналежного способу захисту порушеного права в даній адміністративній справі.

ЄСПЛ зазначає, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року). ЄСПЛ констатує, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявника, було внесено зміни (ухвала у справі «ОСОБА_3 проти України», заява № 43331/12 від 03.06.2014) . Таким чином, рішення суду, у якому не визначено кінцеву дату задоволення позовних вимог про нарахування та виплату пенсії, втрачає свою актуальність у випадку внесення певних змін у законодавство щодо пенсійного забезпечення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із відповідача - ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області заборгованість з виплати пенсії у сумі - 98 306,10 грн., суд знаходить їх необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено жодними належними та достатніми доказами наявність у відповідача заборгованості по виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 98 306, 10 грн.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України № 384/2011 від 06.04.2011, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Пунктом 3 вищевказаного положення визначено, основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема, призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді є органом, покликаним реалізовувати державну політику в сфері пенсійного забезпечення та забезпечувати виконання завдань, покладених на Пенсійний фонд України на місцях.

Таким чином, нарахування та виплата пенсії має здійснюватися в порядку, визначеному пенсійним законодавством України, забезпечувати реалізацію якого має сам відповідач, а тому стягуючи з останнього певну фіксовану суму , суд фактично візьме на себе функції органів Пенсійного фонду України, що не припустимо згідно з чинним законодавством. Крім того, фактичне задоволення позову про стягнення 98 306,10 грн. призведе до подвійного стягнення суми пенсії за один і той же період по двом рішенням з одних і тих самих підстав.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача -Державного бюджету України моральної шкоди, суд виходить з роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995.

Зокрема, в Постанові зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 2 ст. 23 Цивільного Кодексу України визначає у чому полягає моральна шкода. Проте, згідно із ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду, позивачем не було надано доказів заподіяння його моральної шкоди. Зокрема, не надано доказів, що підтверджують факт заподіяння моральних страждань, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги.

Позивач лише обмежується загальними поясненнями, які не можуть бути взяті судом до уваги як належне обґрунтування відповідної позовної вимоги. Також позивач не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Такі обставини вказують на відсутність підстав задоволення позову в частині стягнення з відповідача -Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі -75 000,00 грн.

Разом з цим, також відсутні підстави і для звернення до негайного виконання постанови в частині стягнення з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі -98 306,10 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 41, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про : - визнання неправомірною бездіяльності ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо не виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011 р. зміненої постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 р. про зобовязання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 18.05.2009р.; - зобовязання ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виконати у повному обсязі постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2011р. змінену постановою Вищого адміністративного суду України від 10.04.2012 р. про зобовязання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 18.05.2009 р.; - стягнення з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії у розмірі -98 306,10 грн.; -стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі -75 000,00 грн.; - звернення до негайного виконання постанови в частині стягнення з ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі -98 306,10 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4