Справа № 820/1187/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 р.Справа № 820/1187/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 820/1187/16

за позовом ОСОБА_2

до Відділу Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області , Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича

про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. року адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області, Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича №РВ-015 та №РВ-015 від 24.12.2015р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області Крюков Костянтин Сергійович, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувані рішення №РВ-015 та №РВ-015 від 24.12.2015р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є правомірними, прийнятими з дотриманням норм земельного та водного законодавства. Зауважує, що з 2000р. по 2014р. померлим спадкодавцем не було реалізовано право на належне користування, володіння та розпорядження земельними ділянками, оскільки згідно з державним актом на право приватної власності на землю № 097656 не зареєстровано земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, не відкрито поземельні книги на них та не присвоєно їм кадастрові номери як це передбачено ст. 79-1 Земельного кодексу України. Крім того, скаржник вказує, що розроблена землевпорядна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) не відповідає даним державного акту на право приватної власності №0976560 зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів №132 від 03.07.2000р. в частині адреси земельних ділянок.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, батько позивача по справі ОСОБА_2, який в установленому порядку прийняв його спадщину. До складу спадщини увійшла поміж іншого прибудинкова земельна ділянка для будівництва та ведення особистого селянського господарства загальною площею - 0,034 га, що знаходиться за адресою: с. Щурівка Харківської області. Дана земельна ділянка належить на праві власності покійному ОСОБА_3 згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державний актів на право власності на землю за № 132 від 03.07.2000 року.

Позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Крюкова К.С. з заявами від 14.12.2015 року, реєстраційні номера №ЗВ-2015 та №ЗВ-015 про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,034 га, яка розташована за адресою: с. Щурівка Харківської області.

За результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_2 від Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Балаклійському районі Харківської області Крюковим К.С. прийняті рішення від 24.12.2015 р. за №№ РВ-015 та №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Крюкова К.С. у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яка оформлена рішеннями №РВ-015 та №РВ-015 від 24.12.2015р на підставі того, що подані документи не відповідають вимогам діючого законодавства та того, що спірні ділянки мають певні обмеження, обтяження і потребують встановлення меж водоохоронної зони, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувані рішення державного кадастрового реєстратора прийняті з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: відповідно до вимог ст.ст. 58-61 Земельного кодексу України, ст.ст. 87-89 Водного кодексу України земельна ділянка площею 0,2377 га, що розташована за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с. Червоний шлях та використовується позивачем для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відноситься до земель водного фонду (водоохоронна зона, прибережно-захисна смуга р. Сіверський Донець) та має такі обтяження, обмеження: прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд є порушенням Земельного Кодексу України.

В цих же рішеннях №РВ-015 та №РВ-015 позивачу по справі рекомендовано надати матеріали щодо встановлення меж водоохоронної зони.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Так, у статті 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" вказано, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (Держземагенством України).

У статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зазначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, нормативно-правовим актом, яким врегульовує питання державної реєстрації земельних ділянок є Порядок ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (надалі - Порядок).

Згідно пункту 111 Порядку, Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє, зокрема, відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 даного порядку та за результатами розгляду перевірки виконує такі дії: або присвоює кадастровий номер земельній ділянці або приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки в разі: невідповідності поданих документів вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів не в повному обсязі.

Положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а саме, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру вносяться:

- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 -1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України;

- на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно положень ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вже сформованою земельною ділянкою, на яку видано Державний акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державний актів на право власності на землю за № 132 від 03.07.2000 року.

Факт надання Балаклійською міською радою згоди на виділення вище зазначеної земельної ділянки ніким не оскаржений.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області Крюкова К.С. №РВ-015 та №РВ-015 від 24.12.2015р. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича №РВ-015 та №РВ-015 від 24.12.2015р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з вище зазначених підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області Крюкова Костянтина Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. по справі № 820/1187/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Сіренко О.І. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2016 р.