Справа № 810/747/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/747/16 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс", Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, в якому просить: стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за квітень 2015 року у розмірі 36 906,00 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування за квітень 2015 року за період з 21 жовтня 2015 року по 10 травня 2016 року у розмірі 5 291,42грн.; стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Головного управління державної казначейської служби України у Київській області на користь ТОВ «Васт-Транс» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування за квітень 2015 року за період з з 21 жовтня 2015 року по 10 травня 2016 року у розмірі 5 291,42 42 коп.

Присуджено на користь позивача судовий збір у розмірі 689,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Крім того, з апеляційною скаргою вернулось до суду ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області з в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем 210 травня 2015 року подано до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з ПДВ за квітень 2015 року, в якій у рядку 23.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 36 906 грн.

Крім того, разом з податковою декларацією позивачем подавалися відповідачу наступні документи: розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ); заява про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року по справі №810/5221/15 за позовом ТОВ "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, Головного управління державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та стягнення пені, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо порушення термінів відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" бюджетної заборгованості за декларацією з податку на додану вартість за квітень 2015 року у розмірі 36 906 (тридцять шість тисяч дев'ятсот шість) грн. 00 коп.; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 4 489 (чотири тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 39 коп.

Тобто, в силу наведених обставин позивач мав право на отримання заборгованості з бюджету у сумі 36 906,00 грн. за квітень 2015 року, однак, відповідачем-1 всупереч встановленим Податковим кодексом України вимогам не надав органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету, а відповідач-2, відповідно, не перерахував таку суму на банківський рахунок позивача.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення коштів.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Відповідно до приписів пп. 14.1.18. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті (п. 200.7 статті 200 ПК України).

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону ( п. 200.8 статті 200 ПК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем виконано вищенаведені умови пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України.

Згідно з п. 200.10 статті 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому, згідно п. 200.11. статті 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 200.12 п. 200.13 статті 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно із п.п. 6, 7, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №39 від 17 січня 2011 року, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Як вже зазначалось, право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ та достовірність розрахунку заявленої ним до відшкодування суми підтверджено постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, що набула законної сили, по справі №810/5221/15.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області не виконала обов'язку щодо подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області висновку із зазначенням узгодженої (підтвердженої) суми бюджетного відшкодування в розмірі 36 906 грн. у встановлені п. 200.12 статті 200 ПК України строки, що призвело до неперерахування (невідшкодування) позивачу відповідної суми бюджетного відшкодування протягом строку встановленого п. 200.13. статті 200 ПК України.

Наведене свідчить про допущення Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області протиправної бездіяльності щодо ненадання до органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2015 року та підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року №21-131а14, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Як вже зазначалося, позивач виконав умови пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України, проте відповідач відповідного висновку до Головного управління Державної казначейської служби України не подав, що призвело до неодержання позивачем коштів з бюджету.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що відповідачем-1 протиправно не подано до відповідача-2 висновку для бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 36 906,00 грн. за квітень 2015 року, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Крім того, відповідно до п. 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року №21-131а14.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, йому не було відшкодовано суму підтвердженого бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 36 906,00 грн., така сума є заборгованістю бюджету перед позивачем, отже він має право нарахування на неї пені.

Облікова ставка Національного банку України встановлена з 21 жовтня 2014 року по 21 квітня 2016 року - 22%, з 22 квітня 2016 року по 10 травня 2015 року - 19%. Таким чином, розрахунок пені є таким: 36906,00 х 22/100 х 120/100 х 184/366 + 36906,00 х 19/100 х 120/100 х 18/366 = 5 291,42 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені в сумі 5 291,42 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вимогою позивача про задоволення позовну в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 36 906,00 грн. за квітень 2015 року, виходячи з наступного.

Алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентовано статтею 43 ПК, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений, зокрема, відповідно до статті 43 ПК, спільним наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21 грудня 2010 року № 974/1597/499 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 року за № 1386/18681; був чинний на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок взаємодії).

Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За приписами пункту 43.5 статті 43 ПК та пункту 7 Порядку взаємодії, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Колегія суддів звертає увагу, що повернення з Державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а, відтак, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

За наведеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 36 906,00 грн., є помилковим, адже така вимога позивача не є належним способом захисту порушених прав платника податків. В цьому випадку належним способом захисту права позивача є вимога про зобов'язання відповідача виконати покладений на нього Законом обов'язок щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

Водночас колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а, у випадку невиконання або неналежного виконання рішення, не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду України від 01 березня 2016 року у справі № 21-3669а.

Згідно з п. 3 ч.1 статті 198, п. 4 ч. 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині відмови в задоволенні позову, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, а тому постанова Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року в частині відмови підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нової постанови.

Крім того, Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області при поданні апеляційної скарги судовий збір не було сплачено, а тому колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (чинного на час подання позовної заяви) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року складає 1378 грн.

Відповідно до п. п 2 п. 3 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на викладене, відповідачу-1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 515,80 грн. (110% від 1 378 грн.) за наступними реквізитами: рахунок - 1007, код ЄДРПОУ - 38004897, МФО банку - 820019, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк - ГУДКСУ у м. Києві, призначення платежу - *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний адміністративний суд, номер адміністративної справи, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року в частині відмови в задоволенні позову - скасувати та прийняти нове рішення в цій частині.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області підготувати та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 36 906,00 грн. за квітень 2015 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду (р/р №1007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 820019) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515, 80 грн. (тисячу п'ятсот п'ятнадцять гривень 80 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.