Справа № 22-а/0690/4129/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4129/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Косигіної Л.М.

при секретарі: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась до суду із позовом до Управління прані та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати в неповному обсязі щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та стяг нути з нього недоплачені кошти в розмірі 9485,98 грн.

Постановою постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача. Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації на користь позивачки щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.10.2008 по 31.09. 2009 року в сумі 4954,80 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації просить постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що місцеві органи праці та соціального захисту населення, керуючись вимогами чинного законодавства, забезпечують виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірах, визначених Верховною Радою України в Законі «Про

державний бюджет України» на відповідний рік.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов і стягуючи кошти на користь позивача за період з 01.10.2008 року по 31.09. 2009 року суд виходив з того, що відповідно до вимог ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має надаватись у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років.

Проте, такий висновок суду є помилковим, він не відповідає вимогам закону.

Так, пунктом 23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», з якої були виключені слова «не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування», а частину першу статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було викладено в новій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

При цьому пунктом 3 розділу УIII «Прикінцевих положень» Закону визначено, що вказана допомога надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008 р. - 50 %, з 01.01.2009 р. - 75%, з 01.01.2010р. - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та

середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнавались.

Отже, з 01.01.2008 року спірні правовідносини регулюються лише одним Законом - «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» і позивач мала право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в новій редакції.

Судом встановлено, що позивач є матірю малолітнього ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2008 році позивачу нараховувалась та виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому законом. Підстави для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо виплати позивачу щомісячної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку не у відповідності до ст.43 Закону України України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» і стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за період з 01.10.2008 року по 31.09. 2009 року відсутні.

З 09.07.2007 року по 31.12.2007 року позивач мала право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст. 43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Однак, відповідач під час розгляду справи просив застосувати строк позовної давності, який, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час розгляду справи, становив 1 рік.

За змістом ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За наведених обставин, колегія судців приходить до висновку, що постанова ухвалена із порушенням норм матеріального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові,

Керуючись ст.ст. 99,100,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації задовольнити.

Скасувати постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2009 року.

Ухвалити нову постанову якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за період з 26.05.2007 року по 07.10.2009 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: