Справа № 191/3043/15-а (2-а/191/4/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2016 рокусправа №191/3043/15-а (2-а/191/4/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:ОСОБА_1, суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

при секретарі судового засідання:ОСОБА_2,

за участю представника Синельниківської районної ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року у справі №191/3043/15-а за позовом ОСОБА_5 до Синельниківської районної ради, Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лубянська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.08.2015 року звернувся до суду з позовом до Синельниківської районної ради, Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лубянська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними, скасування рішення Синельниківської районної ради від 26.05.1999 року за № 109-8/ХХШ про вилучення в неї земельної ділянки та стягнення штрафу за порушення земельного законодавства, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача - Синельниківської районної ради проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та інші відповідачі у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно апеляційної скарги позивача, остання просила розглянути справу без її участі.

Від Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до ст.120 КАС України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції з посиланням на статтю 100 Кодексу адміністративного судочинства України, виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду не вбачається, оскільки доказів і обґрунтування поважних причин пропуску строку не надано.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом 31.08.2015 року, позивач зазначила, що про оскаржуване рішення відповідача вона дізналась лише 20.07.2015 року, отримавши на свій запит копію рішення Синельниківської районної ради № 109-8/ХХШ від 26.05.1999 року.

Вказана обставина судом першої інстанції не досліджувалась та не спростована.

Натомість судом першої інстанції в попередньому судовому засіданні прийнято до уваги пояснення представників відповідача та третьої особи (які є зацікавленими особами по справі), що про факт порушення своїх прав позивач дізналася ще 26.05.1999 року, коли приймалось рішення про вилучення земельної ділянки. Будь-яких доказів на підтвердження даного факту судом досліджено не було, а тому не зрозуміло з яких підстав суд першої інстанції безумовно прийняв до уваги зазначені пояснення.

Крім того, як вбачається з тексту адміністративного позову позивач заяву від 14.05.1999 року до голови Синельниківської районної ради про вилучення в неї спірної земельної ділянки не подавала, заява написана іншою особою, підпис на заяві належить іншій особі.

Далі, позивач зазначає, що селянське (фермерське) господарство «Ганна», керівником якого вона являється, не закрито, по теперішній час існує і регулярно звітує перед державними органами. Ніякого рішення члени селянського (фермерського) господарства «Ганна» про припинення діяльності господарства не приймали (а.с.6-9).

Судом першої інстанції вказані обставини взагалі не досліджувались та не давалась оцінка наявним в матеріалах справи доказам.

Вказане свідчить про передчасні висновки суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відкривши провадження у справі за даним позовом 17.09.2015 року, суд першої інстанції провів вісім попередніх судових засідань по даній справі, та прийняв оскаржувану ухвалу 20.04.2016 року з порушенням встановленого ст. 122 КАС України розумного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми процесуального права, що призвело до безпідставного залишення адміністративного позову без розгляду та, відповідно до вимог ст.204 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року у справі №191/3043/15-а задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року у справі №191/3043/15-а скасувати.

Справу №191/3043/15-а направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвалу складено 07 липня 2016 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак