Справа № 820/18496/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 липня 2016 р. № 820/18496/14

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

представника позивача - Ситніка О.О.

представників відповідача - Троцко Б.О., Рожкової С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 31.07.2014 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1848605 грн. і застосування штрафних санкцій в розмірі 924302,5 грн., № та № .

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, пославшись на те, що у межах виконання своїх зобов'язань за договорами підряду, укладеними з Публічним акціонерним товариством "ФЕД" (далі - ПАТ "ФЕД"), підприємством виконувалися роботи з капітального ремонту виробів авіаційної техніки, постачання яких звільнене від оподаткування податком на прибуток відповідно до підпункту "ґ" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України. Вчинені правочини підтверджені належними первинними документами, а отже висновки податкового органу про порушення норм податкового законодавства є необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення - рішення скасуванню.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначили, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, оскільки між позивачем та його контрагентами відсутній факт реального вчинення господарських операцій за спірний період. Крім того калькуляції та щомісячні відомості формування собівартості реалізованих робіт свідчать про невідповідність витратних матеріалів, використаних позивачем при виконанні робіт, витратам на капітальний ремонт об'єктів основних засобів, агрегати передавалися позивачеві замовником вже після виконання певного обсягу ремонтних робіт, вартість яких значно перевищує вартість виконаних, отже позивач виступав субпідрядником контрагента та виконував лише окремі види технічних робіт , які за своєю суттю не є капітальним ремонтом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Харкові була проведена документальна планова перевірка Державного підприємства Харківський машинобудівний завод "ФЕД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013 року.

Результати перевірки складено акт від 15.07.2014 року №218/28-09-46-01-03/14310052, яким встановлено порушення:

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200 ПК України від 12.2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), що призвело до завищення суми бюджетного кодування ПДВ ДП "ХМЗ "ФЕД" за період з 01.10.2012 по 31.12.2013 року на загальну суму -1849205 грн;

п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України від 02.12.2010 №2755-У1 змінами і доповненнями), в результаті чого ДП "ХМЗ "ФЕД" занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 637 739 грн.;

п.152.11 ст.152, пп. "ґ" п.17 підр.4 розд. ХХ "Перехідні положення" ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток (діяльність, що підлягає оподаткуванню на загальних підставах) за період, що перевірявся, на суму 278 912 грн.;

пп. 138.1.1, п. 138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, п. 152.11 ст.152 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами і доповненнями, в результаті чого, підприємством занижено прибуток, звільнений від оподаткування (п.17 підр.4 р.ХХ "Перехідні положення" ПК України) на загальну суму 7 126 730 грн. по рядку 09 декларації;

ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами та доповненнями, з врахуванням Закону України від 06.11.2012 №5480-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок", п. 1 Постанови Правління НБУ від 14.05.2013 № 163 "Про зміну строків рахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті", в результаті чого ДП МЗ "ФЕД" у лютому 2014 року отримано валютні цінності у сумі 333114,0 рос. руб. (75381,33грн.) по імпортному контракту №0035ЛЗСПЗ від 15.01.2013 Федеральное бюджетное учреждение "регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте", Росія, з порушенням строків розрахунків.

Порушення, встановлені актом перевірки, стали підставою для винесення податкових повідомлень рішень від 31.07.2014 року № , № , № .

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між ДП "ХМЗ "ФЕД" (Підрядник) та ПАТ "ФЕД" (Замовник) укладено договори підряду № 16/12-237 від 21.02.2012 року та № 44/13-237 від 13.05.2013 року.

Предметом вказаних договорів є виконання робіт з капітального ремонту виробів, що надаються Замовником, а саме пред'явницькі випробування (здача відділу технічного контролю), контровка, фарбування та приймально-здавальні випробування (здача Представництву Замовника № 155) з оформленням необхідної супровідної документації на продукцію в номенклатурі, кількості та ціні, які зазначені в Специфікаціях до Договору.

Виконання вказаних робіт підтверджується Актами виконаних робіт, а проведення розрахунків актами заліку взаємних заборгованостей та Актами звірок взаєморозрахунків, що були складені між ДП "ХМЗ "ФЕД" (Підрядник) та ПАТ "ФЕД".

У судовому засіданні, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідач послався на те, що під час перевірки податковим органом встановлено, що ремонтні роботи, поставлені позивачем ПАТ "ФЕД" у межах виконання зобов'язань за договорами підряду від 21.02.2012 року № 16/12-237 та від 13.05.2013 року № 44/13-237, не є капітальним ремонтом, а тому операції з постачання цих робіт мають оподатковуватися за загальними правилами оподаткування. На обґрунтування цього висновку СДПІ з ОВП у м.Харкові посилається на те, що аналіз калькуляцій та щомісячних відомостей формування собівартості реалізованих робіт свідчить про невідповідність витратних матеріалів, використаних позивачем при виконанні розглядуваних робіт, витратам на капітальний ремонт об'єктів основних засобів. Також СДПІ з ОВП у м.Харкові встановлено, що агрегати передавалися позивачеві замовником (ПАТ "ФЕД") вже після виконання певного обсягу ремонтних робіт, вартість яких значно перевищує вартість виконаних ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" робіт. Отже, позивач фактично виступав субпідрядником ПАТ "ФЕД" та виконував лише окремі види технічних робіт (пред'явницькі випробування, контровку, приймально-здавальні випробування).

Проте суд не погоджується з вказаною позицією позивача з огляду на наступне. Ст. 2 Закону України від 12.07.01 № 2660-ІІІ «Про розвиток літакобудівної промисловості» від 12.07.01 № 2660-ІІІ визначені критерії віднесення суб'єктів господарювання до галузі літакобудування, зокрема, це суб'єкти господарської діяльності, які здійснюють розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2010 року № 405 "Про затвердження переліку суб'єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки" позивач віднесений до суб'єктів літакобудівної галузі щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки, а отже у 2011 році отримало право використовувати податкові пільги, передбачені податковим законодавством, зокрема, з податку на додану вартість.

З 01 січня 2011 року набув чинності ПК України, яким встановлені основні засади адміністрування податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пп. "ґ " п. 17 підр. 4 розд. XX Податкового кодексу України (в редакції станом на здійснення спірних правовідносин) тимчасово, строком на 10 років, починаючи з 01.01.2011 року звільняється від оподаткування прибуток підприємств літакобудівної промисловості, отриманий від основної діяльності (клас 30.30 група 30.3 розділ 30КВЕД ДК 009:2010). Клас 30.30 група 30.3 розділ 30 КВЕД ДК 009:2010 згідно з наказом Держкомстату України від 23.12.2011 року № 396 включає в собі, серед іншого, капітальний ремонт, реконструкцію повітряних літальних апаратів та їх двигунів.

Згідно п.36 ГОСТ 18322-78 (введений в дію 01.01.80) капітальний ремонт це комплекс заходів, що виконується для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу з заміною та відновленням будь-яких його складових, в тому числі базових. Значення близького до повного ресурсу, встановлюється в нормативно-технічній документації. Обов'язковою умовою капітального ремонту є встановлення певних гарантій на подальший термін експлуатації чи наработки виробу.

Відповідно до положень ГОСТ 2.602-95 «Єдина система конструкторської документації. Ремонтні документи» на підприємству розроблено «Керівництво по капітальному ремонту» на відповідні агрегати, згідно якого здійснюється капітальний ремонт виробів із встановленням ресурсу та терміну служби згідно ТУ.

Матеріалами справи підтверджено, що після виконання комплексу робіт по заміні необхідних складових частин агрегату, які визначені у дефектній відомості, зборки та первинної обкатки виробу НР-3 отримувалися позивачем від ПАТ «ФЕД» за договором підряду № 16/12-237 від 21.02.2012 року та № 44/13-237 від 13.05.2013 року.

Позивачем проводилися роботи по розбиранню НР-3 на окремі вузли, перевірки останніх на предмет його заміни/ ремонту на підставі наявних карт дефекації та ремонту, протоколів зборки вузлів; збиранню агрегату, перевірки останнього на герметичність, перевірка робочих показників та регулювання зібраного виробу до встановлених технічних показників, обкатка на предмет стабільності роботи; контровка; фарбування (за необхідності) приймання з проставленням запису у паспорті щодо відновленого ресурсу роботи та гарантійного строку та сертифікат дозволеної передачі на підставі сертифікату, виданого ДАС України.

Дослідивши зміст технічних процесів, копії яких наявні у матеріалах справи, положення «Керівництва по капітальному ремонту», суд приходить до висновку, що котровка, як конструкторський захід, що запобігає мимовільному відгвинчуванню гайок, гвинтів виробу, приймально-здавальні роботи - є невід'ємною складовою частиною комплексу операцій по капітальному ремонту виробів авіаційної техніки та полягають у їх повному розбиранні, дефекації, зборці виробу та його комплексної перевірки, регулюванні та випробовуванні з подальшим оформленням необхідної документації на вироби.

Суд також звертає увагу на те, що результатом капітального ремонту виробу авіаційної техніки є відновлення його ресурсу, і здійснювати (визначати) таке відновлення ресурсу може тільки підприємство сертифіковане Міждержавним авіаційним комітетом та Державіаслужбою України, на відповідність Авіаційним правилам.

Так, відповідно до реєстру Державіаслужби України та авіаційного регістру Міждержавного авіаційного комітету, підприємством, що сертифіковане як виробник та ремонтна організація (виробів НР-3), є тільки ДП "ХМЗ "ФЕД" отже виробляти та здійснювати капітальний ремонт НР-3 може виключно позивач. Також, умовами Розділу 5 Договорів № 16/12-237 від 21.02.2012 року та № 44/13-237 від 13.05.2013 року гарантійні зобов'язання по відремонтованим виробам покладаються саме на ДП "ХМЗ "ФЕД", тобто відповідальним за результат роботи - "капітальний ремонт" є саме позивач.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 31.07.2014 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1848605 грн. і застосування штрафних санкцій в розмірі 924302,5 грн., № , то вини ґрунтуються на висновках податкового органу про неправомірне формування позивачем податкового кредиту по операціям з ПП "ВБП "Рембудмонтаж", ТОВ "Укртехснаб", ТОВ "УТК Пласт", ТОВ "КП "Ім-Пульс", ГТОВ "ТВП Кварц", ТОВ "ТПК Аякс", ПФ "Євробуд" в зв"язку з відсутністю реального здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яка визначає презумпцію правомірності рішень платника податку, самостійно визначені платником податку валові витрати і податковий кредит вважаються сформованими правомірно, доти контролюючим органом в установленому порядку не буде доведено факту невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Відповідно до п.198.1 - 198.3. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Отже, з огляду на зазначені приписи підставою для зменшення платником об'єкта оподаткування (податкових зобов'язань) з податку на додану вартість - на суму цього податку, нараховану на вартість придбаних товарів, є факт реального придбання товарів та безпосередній зв'язок витрат на оплату цих товарів з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних товарів або ж призначення останніх для такого використання.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою, але не беззаперечною передумовою для визначення правильності формування податкового кредиту. Формування податкового кредиту відбувається не лише на підставі підписання договорів та виписування податкових накладних, воно має бути обумовлено фактичною поставкою товару, в іншому випадку право на податковий кредит у особи не виникає, оскільки не дотримується обов'язкова передумова його виникнення - придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ПП "ВБП "Рембудмонтаж" (Підрядник) на підставі договору підряду № 1 від 17.01.13 виконувались роботи по капітальному ремонту об'єктів ДП "ХМЗ "ФЕД" (Замовник).

Фактичне здійснення робіт підтверджено, зокрема: договором підряду, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), актами прийому виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), відомостями ресурсів (форма 5а), локальними кошторисами, розрахунками витрат, податковими накладними, платіжними дорученнями.

За умовами договору підряду № 1 від 17.01.2013 року роботи по капітальному ремонту об'єктів Замовника виконувались із матеріалів позивача. Вказані будівельні матеріали придбавались ДП "ХМЗ "ФЕД" у інших суб'єктів господарювання. Доставка ТМЦ здійснювалась продавцями, а отримання на території позивача робітниками заводу на підставі довіреностей.

На вимогу суду позивачем надано копію книги прийому відвідувачів ДП "ХМЗ"ФЕД", в якій зафіксовано відвідування підприємства робітниками ПП "ВБП "Рембудмонтаж".

Облік будівельних матеріалів та їх видача зі складу підряднику підтверджується заборними відомостями.

Необхідність проведення будівельних робіт підтверджується графіками виконання ремонтних робіт, які складались начальниками структурних підрозділів заводу та затверджувались головним інженером ДП "ХМЗ "ФЕД".

Суд звертає увагу на те, що відповідно до умов договору підряду від 01.06.2013 року № 1/7 виконавець має право залучити до виконання робіт субпідрядника. Підрядник зобов'язується надавати всю інформацію про субпідрядників у обсязі, який відповідає обсягу інформації про Підрядника замовнику.

Матеріалами справи підтверджено, що з урахуванням вказаних норм договору від 01.06.2013 року контрагентом позивача до виконання робіт залучено ТОВ «Будресурс-К».

У судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідач послався на відсутність ознак легальності вказаного суб'єкта господарювання, що підтверджується вироком Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 04.12.2014 року по кримінальній справі №524/10551/14-к та юридичний висновок ВС України, викладений у постанові від 01.12.2015 року у справі за позовом ТОВ « Пеппермінт» до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно юридичного висновку Верховного Суду України у цій постанові суд зазначив, що "статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності Контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства".

Відповідно до частини першої статті 2442 КАС висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Однак, у цій справі, суд вважає за необхідне у порядку абзацу другого частини першої цієї ж статті КАС України відступити від викладеної правової позиції Верховного Суду України з наступних мотивів.

Вказане рішення стосується встановлення фіктивності підприємницької діяльності контрагента позивача, тоді як у спірних правовідносинах неналежну підприємницьку діяльність здійснював контрагент контрагента позивача.

Суд зазначає, що, на думку відповідача, порушення порядку здійснення господарської діяльності контрагентом контрагента позивача не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків за невиконання субпідрядником його зобов'язань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Суд вважає, що у вказаних відносинах позивач є «правомірним отримувачем» результатів робіт та послуг, оскільки в судовому засіданні податковим органом в порядку ст.11 КАС України не доведено, того що роботи по договору підряду від 17.01.2013 року № 1 не виконані або виконані власними силами позивача суду не надано

Тому, якщо контрагент позивача не виконав своїх зобов'язань за договором підряду відповідальність та відповідні негативні наслідки мають наставати саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та при фактичному здійсненні господарської операції має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції підтверджені належними первинними документами, що на думку суду свідчить про реальність господарських операцій, що виключає неправомірність їх відображення у податковому обліку позивача.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що ТОВ "Укртехснаб" на підставі договору № 2П/08-205 від 12.03.08 року поставлено ДП "ХМЗ "ФЕД" підшипники та комплектувальні вироби (сигналізатори, сильфони, електромагніти тощо) (умова постачання СРТ - м. Харків).

Постачання товару, підтверджується видатковими накладними, прибутковими ордерами, лімітними картами, товарно-транспортними накладними (на транспорт постачальники ти перевізників), податковими накладними, оплата - платіжними дорученнями.

Придбані позивачем товари встановлюються на вироби авіаційної техніки (наприклад насоси-регулятори, привод-генератори (ГП), що підтверджується "Ведомостью покупных изделий на НР-ЗВМ. НР-ЗВМА, НР-ЗВН, НР-ЗВМ-Т, НР-ЗВМА-Т" та службовою запискою головного конструктора заводу з переліком покупних виробів для агрегатів ГП22, ГП23-4.

Вироблені позивачем насоси-регулятори та привод-генератори, в подальшому реалізовані іншим суб'єктам господарювання, наприклад ПАТ "ФЕД" за договором поставки № 38/13-237 від 22.04.2013 року. Якість придбаних ТМЦ підтверджується паспортами та етикетками.

Посилання податкового органу на те, що протягом 2012-2013 контрагентом позивача не здійснювалося ввезення на митну територію України товарів з кодами УКТЗЕД: 848106900, , , 848220000, , , , , , , що свідчить про відсутність у цього постачальника активів, які виступали предметом поставки позивачеві; безпосередні імпортери товару, який виступав предметом поставок позивачеві, використовували цей товар у власній господарській діяльності та не реалізовували іншим особам, як підстави відмови у задоволенні позовних вимог, суд вважає необґрунтованими.

Оскільки в судовому засіданні відповідачем не доведено, що позивачем придбано ТМЦ ввезення, яких на територію України мало відбутися саме у 2012-2013 роках. Тоді як долученими до матеріалів справи копіями судових рішень, підтверджено, що взаємовідносини позивача з ТОВ «Укртехснаб» мають тривалий та реальний характер, а придбаний товар не є продукцією швидкого псування

ТОВ "УТК Пласт" на підставі договору № 1/08 від 03.01.08 поставлено на ДП "ХМЗ "ФЕД" ріжучий, мірильний, слюсарно-монтажний інструмент (умова постачання склад покупця в м. Харків). Постачання товару підтверджується: видатковими накладними, прибутковими ордерами, вимогами, товарно-транспортними накладними та подорожніми листами на власний автотранспорт позивача, податковими накладними, оплата - платіжними дорученнями.

Якість придбаних ТМЦ підтверджується паспортами та атестатом. ТМЦ передаються в виробничі підрозділи цехи, а після їх використання списуються Актами на списання інструментів та фактурами.

ТОВ "КП "Ім-Пульс" на підставі рахунку-фактури № 10-01-12 від 10.01.12 поставлено позивачу патрон токарний та перехідник. Постачання товару підтверджується видатковою накладною, прибутковим ордером, вимогами, податковою накладною, оплата - платіжним дорученням.

Перевезення здійснено працівником заводу ручною поклажею.

ТОВ "ТВП Кварц" на підставі договору № 1/10 від 28.06.10 поставлено позивачу сталь. Постачання товару підтверджується видатковими накладними, прибутковими ордерами, вимогами, податковими накладними, перевезення - товарно-транспортними накладними. Якість придбаної сталі підтверджується паспортами та атестатом.

ТОВ "ТПК Аякс" поставлено структурному підрозділу ДП "ХМЗ" "ФЕД" - друкарні (згідно з положенням друкарні - укладає та виконує господарські операції самостійно) пластини abezeta 370*490*0.15.

Постачання товару підтверджується видатковими накладними, прибутковими ордерами, накладними на видачу матеріалів, податковою накладною. Розрахунки між ТОВ "ТПК Аякс" та структурним підрозділом ДП "ХМЗ "ФЕД" - друкарнею підтверджується банківською випискою.

ПФ "Євробуд" на підставі виставлених рахунків-фактур поставлено позивачу господарські товари (кисті, совки та тази пластикові, відра, замки навісні).

Постачання товару підтверджується рахунками фактур, видатковими накладними, прибутковими ордерами, вимогами, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, оплата - платіжним дорученням.

За таких обставин, суд вважає позовну вимогу про скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2014 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1848605 грн. і застосування штрафних санкцій в розмірі 924302,5 грн., № обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,160-163, 167, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 31.07.2014 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1848605 грн. і застосування штрафних санкцій в розмірі 924302,5 грн., № та №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" () 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 12 липня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко