Справа № 2-а-5894/11
Суддя: Коцюрба М. П.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року суддя Києво-Святошинського суду Коцюрба М.П., розглянувши в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що вона має статус «дитини війни».Тобто має право на виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вона звернулась до Відповідача із заявою про перерахунок їй щомісячної соціальної державної допомоги, яка фактично виплачується у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, хоча відповідно до чинного законодавства України повинна виплачуватись у розмірі 30 %, але Відповідач відмовив їй у здійсненні такого перерахунку.

Враховуючи викладене та посилаючись на норми закону, Позивач просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити їй перерахунок і забезпечити виплату щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком .

Ухвалою судді від 13 вересня 2011 року вимоги позивача в частині, що стосуються перерахунку пенсії з 01 липня 2010 року по 13 березня 2011 року залишено без розгляду, в іншій частині, тобто з 14 березня 2011 року відкрито провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем виплачувалась Позивачу надбавка до пенсії у розмірі лише 10% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Розмір підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» становить ЗО відсотків від мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при наявності у жінок 20 років страхового стажу, а у чоловіків - 25 років встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, пунктом 41 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено, що є неконституційним.

Конституційний суд України в рішенні від 22.05.2008 року по справі 1-28 зазначив, що виходячи з того, що 09 липня 2007 року Конституційний суд України прийняв рішення у справі про соціальні гарантії громадян та відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність і з 09 липня 2007 року норма ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» про підвищення пенсії дітям війни на 30% підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Конституційний суд України, ухвалюючи рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., зокрема, в п. 5.4 якого встановив, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. оскільки з об'єктивних причин не створює протиріччя у законодавстві, як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони.

Позивачем було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної соціальної державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату.

Відповідач відмовив Позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт. який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відмова Відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті Позивачу соціальної державної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону, є неправомірною і такою, що суперечить Конституції України.

Слід зазначити, що пунктом 7 Закону України від 14.06.201 1 року № 3491 -VІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України 2011 рік » доповнено пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 201 1 рік», відповідно до п.4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39,50.51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», етапі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни », статей 14,22,37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб » застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і наданий час він неконституційним не визнавався.

На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491 -VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже ,на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19, 22, 55. 95 Конституції України, ч. 2 ст. З, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя в Україні», Рішенням Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.. Рішенням Конституційного суду України за № 19-рп/2010 від 09.09.2010 р.. ст.ст. 2, 4, 7, 9, 11, 14, 23. 86. 94. 158-163. 183-2 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і забезпеченні виплати щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 щомісячної соціальної державної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії, починаючи з 14 березня 2011 року по 23 липня 2011 року з врахуванням раніше здійснених виплат.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коцюрба М.П.