Справа № 357/14370/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Подрєзова Г.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 357/14370/13-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мамчура Я.С.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на додаткову постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про постановлення додаткового судового рішення у цій справі, в якій просила суд вирішити її адміністративний позов в частині позовних вимог про визначення дати, з якої відповідач зобов'язаний призначити їй пенсію, оскільки такі позовні вимоги залишились невирішеними судом при ухваленні рішення по суті.

Додатковою постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року зазначену заяву було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про наявність правових підстав для його ухвалення.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова суду - без змін з наступних підстав.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 про ухваленні додаткової постанови суд першої інстанції виходив з того, що право на призначення пільгової пенсії у позивача дійсно виникло з 03.06.2013 р. і саме з цієї дати вона просила задовольнити її позовні вимоги, однак, при ухваленні судового рішення по суті дане питання залишилось не вирішеним і це є достатньою правовою підставою для вирішення таких позовних вимог шляхом прийняття додаткового судового рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1, 2 ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, з викладених законодавчих положень вбачається, що правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення є одночасна наявність наступних умов: 1) одна з позовних вимог залишилась не вирішеною; 2) строк на виконання судового рішення не закінчився.

При цьому, слід враховувати, що строк виконання рішення суду становить один рік з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що у даній справі судом розглядався адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- скасування рішення відповідача від 02.09.2013 р. № 14/197 про відмову позивачу в призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 03.06.2013 р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014 року такий адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення відповідача від 02.09.2013 р. № 14/197 про відмову позивачу в призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано відповідача призначити позивачу відповідну пенсію. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

При ухваленні вказаного судового рішення судом першої інстанції не було вирішено позовні вимоги в частині визначення дати, з якої позивач має право на призначення їй пільгової пенсії.

Зазначене рішення суду було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку і ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року - залишено без змін, тобто у відповідності до ст. 254 КАС України, воно набрало законної сили 15 липня 2014 року і останнім днем строку його виконання слід вважати 15 липня 2015 року.

Разом з тим, 26.09.2014 р. відповідачем було виконано постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року в частині призначення позивачу пенсії за віком з дати ухвалення рішення суду апеляційної інстанції, тобто з 15.07.2014 р.

14.07.2015 р. позивач звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд винести додаткову постанову шляхом вирішення її позовних вимог в частині визначення дати, з якої вона має право на призначення пенсії, - 03.06.2013 р., оскільки такі позовні вимоги не були вирішення судом першої інстанції при розв'язанні даного спору.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що дійсно зазначені позовні вимоги залишились не вирішеними і позивач звернулась з даною заявою з дотриманням формального строку виконання рішення суду першої інстанції по цій справі, що свідчить про наявність правових підстав для постановлення судового рішення в порядку ст. 168 КАС України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах 03.06.2013 р., а отже, саме з цієї дати в неї виникло право на призначення такої пенсії.

Крім того, позовна заява у цій справі подана позивачем 02.10.2013 р., тобто в межах шестимісячного строку, а тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення її позовних вимог з 03.06.2013 р., як вона про таке просить у своєму адміністративному позові.

Доводи апелянта про те, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2014 року ним було виконано 26.09.2014 р. і призначено позивачу пільгову пенсію з 15.07.2014 р., колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки однією з умов, передбаченою ч. 2 ст. 168 КАС України, є те, що додаткове судове рішення може бути ухвалено не до фактичного виконання рішення по суті, як помилково вважає апелянт, а до закінчення формального строку на його виконання, тобто в даному випадку до 15.07.2015 р., тож, як було встановлено вище, позивач, звернулась з цією заявою 14.07.2015 р., тобто до спливу вказаного строку.

Посилання апелянта на те, що державний виконавець звертався до суду з поданням про роз'яснення судового рішення і рішенням суду апеляційної інстанції йому було відмовлено, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не спростовують наявності у позивача права звернутися із заявою до суду в порядку ст. 168 КАС України.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області підлягає залишенню без задоволення, а додаткова постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення, а додаткову постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 07 липня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Мамчур Я.С