Справа № 636/2098/16-а
Суддя: Бондар С. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА Справа № 636/2098/16-а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2-а/636/155/16

11 липня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бондар С.Б., за участю секретаря судового засідання Веприцької С.О.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (надалі УПФ), в якому просить визнати протиправним рішення Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця з 01.05.2016 у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області перерахувати їй пенсію державного службовця з 01.05.2016 у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців на підставі зазначеної постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 згідно довідки № 106 про заробітну плату, виданою 29.04.2016 Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію, з збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у 1998 у розмірі 90 %.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 1998 року перебуває на обліку в Чугуївському об'єднаному УПФУ Харківської області і отримує пенсію за віком як державний службовець. 12.05.2016 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок з 01.05.2016 пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, надавши довідки про складові заробітної плати від 29.04.2016 № 106 Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області. 02.06.2016 отримала рішення Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 13.05.2016 №1412-02/23, згідно якого їй відмовлено в перерахунку пенсії у відповідності до розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № №213-VІІІ, згідно якого з 01.06.2015 пенсії в порядку та умовах, визначених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

ОСОБА_1 вважає рішення відповідача по справі протиправним та необґрунтованим як нормативно, так і документально з огляду на наступні обставини. 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України». Згідно п. 11 цього Закону текст ст. 371 Закону України "Про державну службу" викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Згідно до вимог ст. 371 ЗУ «Про державну службу України» (в редакції, що була чинна на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Порядок визначення розміру заробітку для обчислення пенсії, в тому числі при проведенні перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Згаданим пунктом 4 передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону «Про державну службу» № З723-XII, мають право на перерахунок пенсії, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р. №432-ІV «Про внесення змін до Закону №3723-ХІІ». 09.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 та застосовується з 01 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови).

Згідно п. 3 Постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (Офіційний вісник України, 2006, № 10, ст. 632)». Цією ж постановою виключений п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». Статтею 22 Конституції України, яка має статус Основного Закону України, регламентується: права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абз.5,6 пункт 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку; обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правила, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Положення ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. У свою чергу, невиконання рішень та недодержання висновків Конституційного Суду України тягнуть за собою відповідальність згідно з законом (ч. 4 ст. 70 Закону). Таким чином, на думку позивача, скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням її права на перерахунок пенсії як колишнього державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

Рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає ст. 22 Конституції України та ст. 371 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців .

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. На підставі положень ч. 1 ст. 8 та ч. 1 ст. 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують , або скасовують відповідальність особи. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього закону, які були діючими на момент виникнення у мене права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015. Посилання відповідача на п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ , згідно якого у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач вважає безпідставними, виходячи з того що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

З позиції позивача, при вирішенні питання щодо визначення розміру пенсії при перерахунку у відсотках від заробітної плати має застосовуватись норма що визначає розмір пенсії у відсотках , яка діяла на момент призначення пенсії 90%, а тому внесені Законом №76-VIII від 28.12.2014 зміни до статті Закону №3723-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Така правова позиція зі спірного питання вже була викладена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року по справі №21-420а13 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Позивач у позові також зазначає про те, що однією з основних засад судочинства України є законність (ст.129 Конституції України).

Трактування даного принципу наведено законодавцем у ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України наступним чином: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У даному випадку вищу юридичну силу має Закон України «Про державну службу», яким передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців. У зв'язку з тим, що Конституційним Судом України неодноразово розглядались питання обмеження прав і свобод людини, позивач вважає, що у суду не повинно бути сумнівів щодо невідповідності ст. 22 Конституції України скасування Кабінетом Міністрів України п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Конституційний Суд України в п. 3 Рішення № З-рп/2012 від 25.01.2012 констатував, що «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Крім того, позивач у позові посилається на практику Європейського Суду Справедливості, рішення якого мають статус джерела права в силу положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, у справі «Case 41-74 Yvonne van Duyn v Home Office (1974)» Європейський суд з прав людини виклав наступну правову позицію щодо принципу правової визначеності: «...принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган державної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання права на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного виду грошового забезпечення категорії державних службовців, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють неправомірно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки затвердження такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих припущень у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом влади такої політики чи поведінки». На підставі викладеного позивач вважає, що у звязку з підвищенням з 01.12.2015 розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повинно здійснити перерахунок її пенсії на підставі документів пенсійної справи та додатково поданих документів, а саме: довідки № 106, виданої 29.04.2016 Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію

У судовому засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримала, представник відповідача, за довіреністю ОСОБА_2, позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких посилається на правомірність рішення УПФ та безпідставність заявлених позивачем вимог, в задоволенні яких просив відмовити, оскільки ОСОБА_1 звернулася з заявою про перерахунок пенсії 12.05.2016 року, а з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VII від 10.12.2015, яким взагалі не передбачена процедура перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши її фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.

Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чугуївському обєднаному УПФУ в Харківській області з 1998 року та отримує пенсію за віком як державний службовець.

12.05.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 106 від 29.04.2016 (а.с.).

Рішенням Чугуївського обєднаного Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у перерахунку пенсії від 13.05.2016 за №1412-02/23 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України «Про державну службу, у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с.).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі.

Згідно ст. 371 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 Постанови КМУ від 31.12.2000 за №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 за №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про зарплату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У зв`язку із прийняттям КМУ Постанови від 09.12.2015 за №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» п. 4 Постанови КМУ від 31.05.2000 за №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений. Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 58Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно довідки, виданої ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 106 від 29.04.2016 заробітна плата на посаді в т.ч.: посадовий оклад 1 723,00 грн., надбавка за ранг (інспектор 2 рангу) - 90,00 грн., надбавка за вислугу років (20%) 362,60 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи (42,9%) 933,33 грн., премія (87,3%) 1 504,18 грн.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що була збільшена заробітна плата на посаді,на якій працювала позивачка, що було підставою для перерахунку, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що КМУ на виконання змін до ст. 371 Закону України «Про державну службу» не було визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, відсутність затверджених КМУ порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставною для відмови у перерахунку пенсії.

Доводи відповідача про те, що 01.06.2015 Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» були припинені дії норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в частині, яка стосувалась пенсійного забезпечення державних службовців, як наслідок - пенсії за вказаним законом не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються та оскільки заява про перерахунок пенсії була подана в травні 2016 року, а Закон України «Про державну службу» взагалі втратив чинність, то відсутні правові підстави здійснювати такий перерахунок пенсії, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Звуження змісту та обсягу права на пенсійне забезпечення шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до вимог ст. 22 Конституції України не допускається. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлене законами України, в тому числі і Законом України «Про державну службу» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В порушення вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача не навів доказів у підтвердження своїх заперечень до позову. З зазначених правових підстав і наведених нормативно-правових актів, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо безпідставності проведення позивачу перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням заробітної плати працюючих працівників на посаді голови сільської ради.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, як обґрунтованого.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про державну службу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень задовольнити.

Визнати протиправним рішення Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 09.12.2015 № 1013 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням зарплати державним службовцям згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1103 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1 з 01.05.2016 перерахунок та виплату пенсії державного службовця у звязку із підвищенням зарплати державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року за №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за № 106, виданої 29.04.2016 Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у 1998 у розмірі 90 %.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Чугуївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн.21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: С.Б. Бондар