Справа № 817/401/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2016 р.Р і в н е 817/401/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Форет М.С.,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"
про скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.10.2015.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач безпідставно зробив висновки щодо наявності порушення з боку ОСОБА_3 абз."д" пп.164.2.17 ст.164 Податкового кодексу України, а саме неоподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага, оскільки анулювання (прощення) ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за Кредитним договором № 014/53-05/68221 від 26.11.2007, не є тотожним отриманому податковому благу, котре згідно з Податковим кодексом України має бути оподатковано. Також, позивач наголошує, що відсотки за користування кредитом та пеня, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків у розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області, позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.40-41). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що актом перевірки №193/17/НОМЕР_1 від 22.09.2015 з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходів як додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) боргу кредитором АТ "Райффайзен Банк Аваль" за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, встановлено порушення пп.13.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз. "в" п.176 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (термін подання до 01.05.2014). Перевіркою встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи платником податків фізичною особою ОСОБА_3 за 2013 рік до Радивилівського відділення Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області не подано. Позивачем порушено абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 114219,44 грн. (термін сплати до 01.08.2014).

Перевіркою встановлено, що відповідно до абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом №1209 від 16.06.2015 повідомило платника податку - боржника, про анулювання заборгованості за Договором кредиту гр. ОСОБА_3 про прощення боргу (кредитної заборгованості) в сумі 673228,49 грн. Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів платнику податків - фізичній особі ОСОБА_3 у 3 кв. 2013 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" нарахувало та виплатило дохід в сумі 673 228,49 грн. за ознакою доходу "126" - додаткове благо. Перевіркою встановлено, що податковим агентом АТ "Райффайзен Банк Аваль" податок на доходи в сумі 114219,44 грн. з суми списаної заборгованості в розмірі 673228,49 грн. не утримувався та не перераховувався до бюджету, так як відповідно до абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній декларації.

З наведених підстав спірне рішення про збільшення грошового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій представник відповідача вважає правомірним, в задоволенні позову просила відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Ухвалою суду від 08.04.2016 у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "Райффайзен Банк Аваль" явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, подало клопотання про розгляд справи без участі його представника. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника третьої особи в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом №04-2-0/1131 від 10.06.2015 повідомило Дубенську ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, що в 3 кварталі 2013 року було анульовано фізичній особі ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 673228,49грн. та відповідно відображено у податковому розрахунку № 1 ДФ. За таких обстав Банк виконав вимоги абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України в повному обсязі (а.с.42).

Суд встановив, що 22.09.2015 відповідно до наказу №323 від 10.09.2015, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України уповноваженою особою Дубенської ОДПІ ГУ ДВС у Рівненській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3, Рівненська область, Радивилівський район, с. Опарипси, з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходів як додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) боргу кредитором АТ "Райффайзен Банк Аваль", за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт №193/17/НОМЕР_1 від 22.09.2015 (а.с.6-10), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення:

пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз. "в" п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (термін подання до 01.05.2014);

абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 114219,44 грн. (термін сплати до 01.08.2014).

Дубенською ОДПІ ГУ ДВС у Рівненській області на підставі акта перевірки №193/17/НОМЕР_1 від 22.09.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами" на суму 142774,30 грн., в тому числі за основним платежем на 114219,44 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 28554,86 грн. (а.с.4).

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд врахував наступне.

Судом встановлено, що 26.11.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено кредитний договір №014/53-05/68221 (а.с.64-66), відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 600,00 дол.США. Кредит надається на строк по 24.11.2017.

З матеріалів справи встановлено, що 07.09.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено додаткову угоду №014/53-05/68221-д до Кредитного договору №014/53-05/68221 від 26.11.2007 (а.с.71-73), відповідно до якої тимчасово на період з 07.09.2009 по 07.09.2010 Сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором.

18.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та ОСОБА_7 (Позичальник) укладено Договір про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/53-05/68221 від 26.11.2007 (а.с.61), відповідно до якого Сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Позичальником заборгованості за Кредитним договором станом на день укладення цього Договору складає 84254,60 доларів США, що складає еквівалент 673447,02 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору, в тому числі:

- основна сума боргу кредиту - 14368,81 доларів США, що складає еквівалент 114849,90 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору;

- нараховані проценти за користування кредитними коштами - 27,34 дол.США, що складає еквівалент 218,53 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору;

- пеня за прострочу кредиту та відсотків - 69858,45 доларів США, що складає еквівалент 558378,59 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору.

У зв'язку із погашенням Позичальником, до підписання цього Договору, заборгованості по кредиту за Кредитним договором №014/53-05/68221 від 26.11.2007 в розмірі 31845,00 доларів США, що складає еквівалент 254537,09 гривень по курсу НБУ на дату погашення Сторони домовились, що здати укладення цього Договору Боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються, а Кредитний договір вважається розірваним.

Сплата податків, пов'язаних із виконанням цього Договору, здійснюється відповідно до податкового законодавства і не впливає на цивільно-правові відносини сторін за цим Договором.

В силу п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Разом з тим, підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України передбачено включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого як додаткове благо, і абзац "д" визначає один з видів такого блага.

З урахуванням зазначених вище норм Податкового кодексу України обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов:

отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сам факт наявності формальних підстав для включення суми боргу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу; включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу), без отримання платником такого доходу, не спричиняє обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу, отриманого як додаткове благо.

Так, згідно з п.5.1 та п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

У відповідності до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (чинному на момент прощення заборгованості) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.п.14.1.47. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

У відповідності до п.3.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №1020 від 24.12.2010, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784 (який діяв до 01.04.2014), у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Аналогічне положення містилось в п. 3.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 №49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за № 228/25005, який вступив в силу з 01.04.2014 та міститься у п.3.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556.

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до Кредитного договору Кредитор надає ОСОБА_3, а остання зобов'язувалася належним чином використовувати і повернути Кредитору суму отриманого кредиту в сумі 30600,00 доларів США, та сплатити проценти за користування кредитом, комісії в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Судом встановлено, що вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 154530,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладення кредитного договору.

З доданих до матеріалів справи квитанцій встановлено, що ОСОБА_3 сплачено АТ "Райффайзен Банк Аваль" за період з 2007 року по 2013 рік 40594 доларів США (305240,46 грн.), в рахунок погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №014/53-05/68221 від 26.11.2007 (а.с.28-39).

АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом №Р6-04-00-0-1/13-1745 від 18.09.2013 повідомило, що 18.09.2013 на підставі Договору про припинення зобов'язань за кредитним договором від 18.09.2013 ОСОБА_3 анульовано (прощено) заборгованість за кредитним договором №014/53-05/68221 від 26.11.2007 у розмірі 84227,26 дол.США, що загалом складає еквівалент 673228,49 гривень по офіційному курсу НБУ на дату прощення, в тому числі за: основною сумою боргу - 14368,81 долари США, що складає еквівалент 114849,90 гривень по офіційному курсу НБУ на дату прощення та пенею - 558378,59 гривень на дату прощення.

Повідомило, що відповідно до вимог Податкового кодексу України вказана сума анульованих Боргових зобов'язань буде включена АТ "Райффайзен Банк Аваль" до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь ОСОБА_3 як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому Боргові зобов'язання було анульовано.

При цьому, АТ "Райффайзен Банк Аваль" вказало, що на ОСОБА_3 відповідно до пп."д" 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді суми анульованих Боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації. АТ "Райффайзен Банк Аваль" не несе будь-якої відповідальності за невиконання ОСОБА_3 своїх податкових зобов'язань (а.с.60).

Однак, з аналізу вищезазначених норм Податкового кодексу України та дослідженням наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що в результаті реалізації договірних відносин між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 у позивача фактично не відбулося збільшення загального майнового права чи приросту його активів у тій чи іншій формі, а тому у нього відсутній об'єкт оподаткування в розумінні положень ст.14, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України.

Відтак, суд вважає, що заборгованість по відсотках за користування кредитом і неустойка за несвоєчасне повернення кредиту, комісія за обслуговування кредиту, нараховані банком відповідно до умов кредитного договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Крім цього, відповідно до пп.165.1.29 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума кредиту, що отримується платником податку (протягом строку дії договору), у тому числі фінансового кредиту, забезпеченого заставою, на визначений строк та під проценти.

З аналізу вказаної норми встановлено, що протягом дії кредитного договору отримані платником податку від банку кошти не можуть бути включені до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника.

Разом з тим, згідно з умовами укладеного між позивачем та Кредитором договору граничний термін погашення ОСОБА_3 кредиту встановлено до 24.11.2017, і фактично, між сторонами в межах цивільних правовідносин відбулось дострокове припинення кредитного договору шляхом дострокового погашення позичальником кредитної заборгованості.

Отже, враховуючи, що на виконання умов кредитного договору позивачем було фактично повернуто на рахунок АТ "Райффайзен Банк Аваль" кошти, які отримані в якості кредиту, сторонами по договору фактично було достроково припинено дію договору кредиту на умовах його повернення, можна зробити висновок про те, що позивачем не було отримано оподатковуваного доходу в розумінні ст.14, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, 165 Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що помилковими є посилання відповідача на положення абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказана норма повинна застосовуватись в кореспонденції з положеннями ст.14, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України і не може їм суперечити.

Тому, позивач правомірно не зобов'язаний був включати до річної податкової декларації за 2013 рік суму анульованої банком заборгованості в розмірі 673228,49 грн. по кредиту, який не є її доходом.

Крім того, відповідно до п.168.3 ст.168 Податкового кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).

Пунктом п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

В силу пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України обов'язок щодо нарахування, утримання та сплати податку, передбаченого розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів покладений на податкового агента.

Отже, банк як податковий агент повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу за ставками, визначеними у п.167.1 ст.167 Кодексу, та згідно з пп."б" п.176.2 ст.176 Кодексу відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф.-1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

У випадку невиконання зазначених вимог Податкового кодексу України банком, який виконує функції податкового агента, для нього (а не для платника податку з доходу фізичних осіб) настають наслідки у вигляді нарахування податкового зобов'язання та застосування штрафних санкцій, передбачених п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України. Платник податку, який отримує дохід від податкового агента, не несе відповідальність за не нарахування податковим агентом податкового зобов'язання.

Відповідно до п.109.2 ст.109 Податкового кодексу України передбачена цим Кодексом та іншими законами України відповідальність, настає у випадку вчинення платниками податків, їх посадовими особами порушень законів з питань оподаткування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення.

В силу п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковим кодексом України не передбачений обов'язок платника податків, який отримує доходи від податкового агента, щодо нарахування податкового зобов'язання.

Тому, спірне податкове повідомлення-рішення, яким на підставі пп.54.3.2 п. 54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 і п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 142774,30 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 114219,44 грн. та штрафними санкціями в сумі 28554,86 грн., суперечить ст.109 ПК України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність донарахування позивачу податкових зобов'язань та штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 09.10.2015 №.

Судові витрати присуджуються на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 09.10.2015.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1427,75 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.