Справа № 204/2976/16-а
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2976/16-а
Провадження № 2-а/204/92/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року о 08 годині 45 хвилин суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження у м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа адміністрація Державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови у поданні до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з приводу інвалідності відповідно до вимог підпункту 4 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII та зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат у 15-денний строк подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з доданими позивачем документами, які зазначені у пункті 11 Постанови КМУ від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказав на те, що він проходив військову службу в складі Радянської Армії в тому числі у діючій армії в Демократичній Республіці Афганістан в складі військової частини НОМЕР_1 з 03.02.1984 року по 10.06.1985 року. За результатами первинного огляду медико-соціальною експертною комісією відповідно до довідки серії 10 АГГ №005350 від 22.12.2014 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 19.12.2014 року. Причина інвалідності - поранення, контузія, захворювання, пов`язані з участю в бойових діях і перебуванням на території інших держав. Позивачем була подана заява до відповідача про призначення йому вказаної одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок виконання ним обов`язків військової служби. Проте, відповідач відмовив ОСОБА_1 у реалізації його права на соціальний захист, що встановлений державою, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду.

13 червня 2016 року від відповідача надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, згідно яких зазначено, що відповідачем в межах наданих повноважень вчинені всі заходи (дії) виключно в рамках вимог чинного законодавства та через Ленінський РВК, правомірно відмовлено позивачу у прийнятті документів для оформлення щодо виплати одноразової грошової допомоги з підстав, надіслання документів за неналежністю.

Представник третьої особи адміністрації Державної прикордонної служби України надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких зазначив, що позовні вимоги до Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України ґрунтуються на законі та є обґрунтованими.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України, справа була розглянута у порядку скороченого провадження з надходженням до суду, у передбачений законом строк, заперечень відповідача.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) (Афганістан) з 03.02.1984 року по 10.06.1985 року, що підтверджується довідками Ленінського районного військового комісаріату №70 від 14.01.2015 року та №4128/вз від 13.08.2015 року (арк.с.9,10).

Як вбачається з висновку спеціаліста судово-медичного експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №9Д від 23.01.2014 року, виявлений у ОСОБА_1 рубець на обличчі є наслідком загоєння вогнепального поранення, яке спричинене від дії осколкових зарядів вогнепальної зброї; осколкове поранення обличчя зазвичай супроводжується контузією головного мозку; давність отриманих поранень може відповідати періоду проходження військової служби, приймаючи участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній республіці Афганістан в складі військової частини НОМЕР_1 з 03.02.1984 року по 10.06.1985 року (арк.11-12).

22 грудня 2014 року позивача визнано з 19 грудня 2014 року інвалідом ІІІ групи у зв`язку із пораненням та контузією, що пов`язані з участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав, що підтверджується довідкою МСЕК від 22 грудня 2014 року серії 10 ААГ №005350 (арк.с.14).

23 лютого 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою та усіма належними додатками стосовно призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням та встановленням інвалідності, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (арк.с.17).

29 лютого 2016 року за вих. №7/10686/7 заяву ОСОБА_1 повернуто разом із документами, з посиланням на те, що особам, які звільнялись із Прикордонних військ, виплати одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України (арк.с.17, на звороті).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону останній поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 20 грудня 1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.4 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ст.23 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п.13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем було дотримано процедуру, визначену у п.13 вказаного Порядку.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року № 975, суд дійшов висновку про те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Крім того, саме на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії (арк.с.13).

Таким чином, суд вважає безпідставним повернення позивачу без реалізації документів для нарахування та виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України прийняти заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року та надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав третю групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та враховуючи, що останнім заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 18, 69-71, 86, 94, 158, 159, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа адміністрація Державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо відмови у поданні до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з приводу інвалідності відповідно до вимог підпункту 4 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України прийняти заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року та надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав третю групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 (сорок) коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання стороною копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Н.В. Токар