Справа № 804/1789/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 р. Справа № 804/1789/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний металоцентр Елвас»
до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування адміністративного позову зазначалося, що відповідач за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість позивача дійшов помилкового висновку про завищення останнім суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі ПВД) у декларації з ПДВ за липень 2015 року, оскільки податковий кредит, що став підставою виникнення відємного значення, яке було заявлене до відшкодування, був правомірно сформований позивачем за результатами реальних господарських операцій. Реальність цих операцій підтверджується відповідними первинними документами, копії яких надані до матеріалів справи. При цьому з акту камеральної перевірки вбачається, що податковим органом за результатом перевірки податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року не виявлено жодних порушень у формуванні податкових зобовязань та податкового кредиту за відповідний період. Контролюючим органом не заперечується і розмір відємного значення ПДВ та підстави його виникнення. Відповідач лише звертає увагу на не заповнення позивачем в Заяві про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) (додаток 4) до податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року поля «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за». Однак, позивач правомірно не заповнив це поле, оскільки воно стосується бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року. Враховуючи, що розділ ІV податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року підприємством не заповнений, тому і поле «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за» в додатку 4 заповненню не підлягає. Доводи відповідача про те, що ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» в додатку 4 до декларації з ПДВ за липень 2015 року не заповнено відомості, відповідно до вимог п.200.7 ст.200 розділу V Податкового Кодексу України (далі ПК України), є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відомості про балансову вартість необоротних активів та витрати на їх придбання заповнюються тими платниками податку, які претендують на отримання автоматичного бюджетного відшкодування ПДВ на підставі п.200.19 ст.200 ПК України. Проте, позивач не претендував на отримання автоматичного бюджетного відшкодування ПДВ на підставі п.200.19 ст.200 ПК України, а тому і не мав заповнювати відомості в додатку 4 до декларації з ПДВ за липень 2015 року. За таких обставин ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» має повне документальне підтвердження податкового кредиту та право на отримання заявленої в податковій декларації з ПДВ за липень 2015 року суми бюджетного відшкодування ПДВ.
У судовому засіданні представники позивача підтримали предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач предявлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що проведеною камеральною перевіркою податкової звітності з податку на додану вартість позивача встановлено, що в додатку 4 до декларації з ПДВ за липень 2015 року позивачем не визначено період, за який прийнято рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, а саме: поле «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за» не заповнено, у звязку із чим ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» порушено вимоги п.200.7, п.200.9, п.200.19 ст. ПК України та п.п.6 п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 (далі Порядок №966). В наслідок означеного позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 717245,00грн.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення предявленого адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
За результатами означеної перевірки складено акт №375/04-61-15-02/36296513 від 07.09.2015р., яким зафіксовано встановлене в ході перевірки допущення позивачем порушення приписів п.200.7, п.200.9, п.200.19 ст.200 ПК України, п.п.6 п.5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», у звязку з чим ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 717245,00грн. згідно з заявою до декларації за липень 2015 року.
Висновки означеного акту перевірки обґрунтовані тим, що позивачем в заяві не визначено період, за який прийнято рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року в сумі 717245,00грн. та ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» не заповнено поле «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за». Водночас, згідно алгоритму заповнення Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування в полі «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за» вказується період, за який була подана декларація з ПДВ із заявленою сумою бюджетного відшкодування. Також в акті перевірки зазначалося, що ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» у Заяві про повернення суми бюджетного відшкодування до декларації з ПДВ за липень 2015 року не заповнено відомості, необхідні для формування показників критеріїв, відповідність яким дає право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування, встановлених п.п.200.19.3 п.200.19 ст.200 ПК України. Таким чином, за комплексним аналізом наведених норм та економічним змістом законодавства в порушення п.200.7, п.200.9, п.200.19 ст.200 ПК України, п.п.6 п.5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» згідно заяви до декларації за липень 2015 року не прийнято рішення про бюджетне відшкодування ПДВ.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначену згідно з розділом V цього Кодексу.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.200.1-п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.
Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Судом встановлено, що позивачем було заявлено бюджетне відшкодування ПДВ за липень 2015 року на загальну суму 717245,00грн., що складається з сум ПДВ, віднесених до податкового кредиту за наступними господарськими операціями (у звязку із придбанням товарів (послуг) з ПДВ на митній території України та у звязку із ввезенням на територію України товарів для подальшого їх використання в господарських операціях, які підлягають оподаткуванню):
- з ДП «Придніпровська залізниця» договір про надання комплексу робіт та послуг на вантажному пункті стації Нижньодніпровськ Філії УДЦТС «Ліски» на Придніпровської залізниці №227ЮІ/Г від 15.07.2015р. Податковий кредит складає 5400,00грн.;
- з ТОВ «СКІФ ІНВЕСТ» договір купівлі-продажу №260 від 16.07.2013р. Податковий кредит складає 1164,16грн.;
- з ТОВ «Агро-Союз-Термінал» договір про надання послуг з приймання та диспетчеризації автотранспорту №685 від 01.07.2015р. Податковий кредит складає 120,00грн.;
- з ТОВ «МАНГУП-АВТО» договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполучені №040315 від 04.03.2015р. Податковий кредит складає 2000,00грн.;
- з ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Товариство технічного нагляду ДІЕКС» договір №570-14-ОД від 25.04.2014р. Податковий кредит складає 950,00грн.;
- з ТОВ «Завод промислових теплиць «Дніпровський» договір оренди нежитлового приміщення №11 від 17.04.2015р. Податковий кредит складає 112,00грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір оренди обладнання №3-А від 01.01.2014р. Податковий кредит складає 2121,00грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір оренди дільниці обробки металопрокату №4-А від 01.01.2014р. Податковий кредит складає 3043,00грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір оренди нежитлового приміщення №5-А від 01.01.2014р. Податковий кредит складає 2833,33грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір оренди обладнання №6-А від 01.01.2014р. Податковий кредит складає 597,00грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір оренди обладнання №7-А від 01.01.2014р. Податковий кредит складає 838,33грн.;
- з ТОВ «Полімерметал» договір оренди обладнання №4 від 01.01.2012р. Податковий кредит складає 618,00грн.;
- з ТОВ «Торговий дім Елвас» договір доручення №27 від 01.01.2012р. Податковий кредит складає 257,19грн.;
- з ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» договір зберігання вантажу на митному складі №43-Хр від 07.05.2013р. Податковий кредит складає 463,37грн.;
- з Компанія «KOTRIS LTD» контракт купівлі продажу №KSMC-01 від 22.12.2014р. Податковий кредит складає 224798,10грн.;
- з Компанія «WALLKING PROJECTS LTD» контракт купівлі-продажу № W/SMC/200515 від 20.05.2015р. Податковий кредит складає 1186677,71грн.;
- з Компанія «KOTRIS LTD» контракт купівлі продажу №KSMC-01 від 29.07.2015р. Податковий кредит складає 264362,59грн.
Позивачем надано суду первинні та інші документи щодо господарських операцій з вказаними контрагентами, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: вищевказані договори, акти виконання послуг, рахунки, податкові накладні, виписки по рахунку, картки рахунку бухгалтерського обліку, накопичувальні картки з переліком, відомості, розрахункові квитанції, акти отримання багажу вантажоодержувачем, договори-заявки, акти прийому-передачі нежитлового приміщення, акти приймання-передачі, акти надання послуг, звіти повіреного, вантажні митні декларації, специфікації, інвойси, дозволи для здійснення вантажно-розвантажувальних робіт із застосуванням спеціальної техніки (кранове обладнання) тощо.
Водночас, реальність господарських операцій позивача з цими контрагентами відповідачем в акті камеральної перевірки №375/04-61-15-02/36296513 від 07.09.2015р. не заперечується, тим більше, що за змістом приписів п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), отже, питання реальності таких правочинів може бути перевірено лише під час проведення документальної перевірки платника податків, предметом якої згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
При цьому слід зазначити, що як вбачається з акту камеральної перевірки №375/04-61-15-02/36296513 від 07.09.2015р., контролюючим органом за результатом проведеної перевірки податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року не виявлено жодних порушень у формуванні податкових зобовязань та податкового кредиту за відповідний період, а також не заперечується розмір відємного значення ПДВ та підстави його виникнення.
Щодо доводів відповідача про порушення позивачем приписів п.200.7, п.200.9, п.200.19 ст.200 Податкового кодексу України та п.п.6 п.5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», суд зазначає наступне.
Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до п.200.9 ст.200 ПК України форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
При цьому п.200.19 ст.200 ПК України визначено право платника податку на отримання автоматичного бюджетного відшкодування за відповідності певним критеріям, встановлених п.п.200.19.1 200.19.4.
Підпунктом 6 пункту 5 Розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» встановлено, що у Розділі III «Розрахунки за звітний період» податкової декларації з ПДВ, зокрема, зазначається сума від'ємного значення (рядок 23 у декларації 0110), яка:
- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу), в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (відображається у рядку 23.1);
- підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку. Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість. Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23.2 декларації 0110; зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Залишок відємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 23 - рядок 23.1 - рядок 23.2) відображається у рядку 23.3.
Як раніше було зазначено, контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про порушення позивачем вищевказаних норм через не визначення останнім в заяві про повернення суми бюджетного відшкодування періоду, за який прийнято рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року в сумі 717245,00грн. у звязку із не заповненням позивачем поля «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за», а також через те, що ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» у Заяві про повернення суми бюджетного відшкодування до декларації з ПДВ за липень 2015 року не заповнено відомості, необхідні для формування показників критеріїв, відповідність яким дає право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування, встановлених п.п.200.19.3 п.200.19 ст.200 ПК України. З огляду на означене, відповідач дійшов висновку про те, що ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» згідно заяви до декларації за липень 2015 року не прийнято рішення про бюджетне відшкодування ПДВ. Однак, таке твердження є хибним, зважаючи на наступне.
По-перше, відомості про балансову вартість необоротних активів та витрати на їх придбання заповнюються тими платниками податку, які претендують на отримання автоматичного бюджетного відшкодування ПДВ на підставі п.200.19 ст.200 ПК України.
Оскільки ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» не претендувало на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на підставі п.200.19 ст.200 ПК України, то заповнювати ці відомості позивач не мав обвязку.
По-друге, з податкової декларації позивача з ПДВ за липень 2015 року та додатків до неї, в тому числі додатків 3 та 4, чітко вбачається, що бюджетне відшкодування у сумі 717245,00грн. було визначено підприємством саме у липні 2015 року, про що свідчить заповнення поля «за звітний (податковий) період (рядок 23.2)» Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) (додаток 4) та його відповідність даними рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ), поданого саме за липень 2015 року.
Також слід зазначити, що позивач правомірно не заповнив поле «визначеній у податковій декларації з податку на додану вартість за», оскільки зі змісту Додатку 4 вбачається, що це поле стосується саме бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, в той час, як позивачем заявлялося бюджетне відшкодування за звітний (податковий) період (рядок 23.2) липень 2015 року.
При цьому подання ТОВ «Сервісний металоцентр Елвас» додатку 4 до декларації з ПДВ вже свідчить про намір цього платника податків отримати бюджетне відшкодування у розумінні приписів п.200.7 ст.200 ПК України та п.п.6 п.5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та про його скасування, а отже про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний металоцентр Елвас» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5