Справа № 819/213/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. Справа № 876/3094/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Кущак В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.12.2015р. ВП №49562829.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 04.12.15 року заступником начальника Мелихом А.І. другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП № 49562829 при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/11296/14-ц виданого Тернопільським міськрайонним судом 27.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 заборгованість по договору позики в розмірі 2049167,30 грн. та боржнику надано термін до 11.12.2015 року добровільно виконати вказане рішення. 28.12.15 року державним виконавцем другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за ВП №49562829 в розмірі 204916,73 грн. Однак, рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/11296/14-ц виконано позивачем ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №49562829 від 04.12.2015 року, про що свідчить заява позивача направлена на адресу другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції та розписка стягувача ОСОБА_5. Зазначає, що не отримала копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у вказаному виконавчому провадженні, а дізналася про її існування лише а після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 24.02.2016 року. Просила позов задоволити.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.12.2015р. ВП №49562829.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2015 року заступником начальника другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Мелихом Анатолієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП №49562829 з примусового виконання виконавчого листа за №607/11296/14-ц від 27.11.2015 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 заборгованість по договору позики в розмірі 2049167,30 грн. та боржнику надано термін до 11.12.2015 року.

04 грудня 2015 року заступником начальника другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Мелихом Анатолієм Івановичем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП № 49562829, якою накладено арешт на все рухоме/нерухоме майно, що належить божнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення 2049167,30 гривень.

28.12.2015 року головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції за заявою стягувача на підставі пункту 1 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за ВП №49562829.

Разом з тим, 28.12.2015 року головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 204916,73 гривень у зв'язку із невиконанням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 грудня 2015 року за ВП №49562829 в запропонований йому для добровільного виконання строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відтак, даною нормою встановлено, що примусове виконання виконавчого документа розпочинається з моменту закінчення терміну для добровільного його виконання.

Згідно приписів частини 5 цієї статті Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 6 ст. 25 передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Згідно частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Однак, апеляційний суд наголошує, що державним виконавцем постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.12.2015р. за ВП №49562829, позивачу не направлялась, доказів направлення та підтвердження про отримання боржником копії такої постанови боржнику, суду не надано.

Також, ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем добровільно виконано вимоги рішення Тернопільського міськрайонного суду на підставі виконавчого листа за №607/11296/14-ц від 27.11.2015 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 заборгованість по договору позики в розмірі 2049167,30 грн., про що свідчить розписка стягувача ОСОБА_5 від 29.10.2015 року.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження за ВП №49562829 від 04.12.2015 року щодо сплати заборгованості по договору позики в розмірі 2049167,30 грн до вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення, а тому, у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору за ВП № 49562829 від 28.12.2015 року.

Аналогічна позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України який викладено у постанові від 06.07.2015 по справі №6-785 цс15.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 року у справі №819/213/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.07.2016 року