Справа № 817/1237/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Київ К/800/44916/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Ситникова О.Ф.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області (далі - УМВС України у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив у суді вказаний позов, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 22 квітня 2014 року № 677 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ; скасувати наказ УМВС України у Рівненській області від 15 травня 2014 року № 137 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ; поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника УМВС України у Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 22 квітня 2014 року № 677 о/с в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України у Рівненській області від 15 травня 2014 року № 137 о/с в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника УМВС України у Рівненській області. Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_4 на службі в органах внутрішніх справ допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі МВС України посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування прийнятих у справі рішень та ухвалення нового, про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 22 березня 1993 року проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах, а з 10 грудня 2012 року - на посаді заступника начальника УМВС України в Рівненській області.

18 квітня 2014 року ОСОБА_4 подав рапорт на ім'я Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. про звільнення з органів внутрішніх справ з 21 квітня 2014 року, у зв'язку з наявністю вислуги років та погіршення стану здоров'я.

В цей же день ОСОБА_4 подав другий рапорт, в якому просив не розглядати його рапорт про звільнення від 18 квітня 2014 року.

Наказом МВС України від 22 квітня 2014 року № 677 о/с позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил на підставі підпункту «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням).

На підставі вказаного наказу УМВС України в Рівненській області прийнято наказ від 15 травня 2014 року № 137 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ України у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) на підставі підпункту «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням).

Порядок та умови проходження служби в органах внутрішніх справ України регламентується Законом України «Про міліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114. (надалі - Положення).

Підпунктом «ж» пункту 64 Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Згідно з пунктом 68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Проте у межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Як встановлено судами, у рапорті про звільнення від 18 квітня 2014 року позивач зазначив дату звільнення - 21 квітня 2014 року. Однак, 18 квітня 2014 року позивач подав інший рапорт, в якому просив не розглядати його рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ. Вказаний рапорт зареєстровано 18 квітня 2014 року в Журналі обліку вихідних документів УМВС України в Рівненській області за вих. № 1/1269.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач скористався своїм правом на відкликання рапорту про звільнення за власним бажанням в межах строку обумовленому у рапорті, а тому у відповідача не було підстав для його звільнення в зазначений ним у рапорті строк.

Крім того, всупереч підпункту «ж» пункту 64 Положення підстави написання позивачем рапорту про звільнення, як і поважність причин, що перешкоджають виконанню посадових обов'язків відповідачем не з'ясовувались, бесіда щодо звільнення з позивачем не проводилась.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені порушення є достатніми підставами для висновку, що дії відповідачів щодо звільнення позивача зі служби за власним бажанням є протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі.

Посилання відповідача на те, що рапорт позивача з проханням не розглядати його раніше поданий рапорт про звільнення його з органів внутрішніх справ, надійшов до МВС України з запізненням, тобто вже після видання спірного наказу про звільнення, суди правомірно не взяли до уваги, оскільки зазначена обставина не спростовує факту порушення права позивача на відкликання свого рапорту до спливу строку, узгодженого між сторонами.

Згідно з довідкою Сектору медичного забезпечення УМВС України в Рівненській області від 19 травня 2014 року № 6/101 ОСОБА_4 з 16 квітня 2014 року знаходиться на лікуванні в СМЗ УМВС України в Рівненській області по теперішній час, тобто відомчому лікувальному закладі системи МВС, а тому суди обґрунтовано не взяли до уваги доводи відповідачів про те, що на дату прийняття спірних наказів їм не було відомо про перебування позивача на лікарняному.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, якщо визнає, що при їх ухваленні суди не порушили норми матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України відхилити, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

О.Ф.Ситников

Ю.К. Черпак