Справа № 554/3835/16-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.06.2016 Справа № 554/3835/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Різник А.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Полтава ДПП ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції НПУ про скасування постанови серії ПС2 №667435 від 10.05.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

16.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Полтава ДПП ОСОБА_2 у якому просив скасувати постанову серії ПС2 №667435 від 10.05.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 10.05.2016 року приблизно о 09.30 год. він рухався на автомобілі НОМЕР_1 із центра міста та на вулиці Фрунзе (наразі Європейська) 225 повернув ліворуч до ТД «Меблевий квартал». При цьому дорожня розмітка у місці її перетину мала розриви, тобто суцільної лінії не було. Вважає, що Правил дорожнього руху він не порушував, а постанову щодо нього безпідставною.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ОСОБА_3 заперечили проти позову за безпідставністю, мотивуючи, що позивач перетнув подвійну суцільну лінію, тому дії відповідача є правомірними.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно постанови серії ПС2 №667435 від 10.05.2016 року, на позивача ОСОБА_1А накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він 10.05.2016 року о 09.38 год., керуючи транспортним засобом Сузукі Свіфт д.н. НОМЕР_2 у м. Полтаві по вул. Фрунзе 186а здійснив поворот ліворуч, перетнувши подвійну дорожню горизонтальну розмітку, чим порушив п.п.8.5 д.2 дорожньої розмітки 1.3 ПДР (а.с.30).

Як у судовому засіданні так і на місці складення даної постанови позивач своєї провини не визнавав та послідовно доводив, що у місці перетину дорожня розмітка не була суцільна, а мала розриви, тому очевидно для нього дозволяла рух вліво.

На підтвердження цьому надав суду фотокартки з місці події (а.с.14-16), із яких убачається переривчаста дорожня розмітка смуги руху, що знаходилась ближче до позивача перед його поворотом ліворуч.

Відповідач та представник третьої особи не заперечували, що на даний час дорожня розмітка у місці перетину позивачем дійсно має значення 1.11 розділу 34 ПДР, тобто одна смуга є переривчастою, звернувши увагу суду на самовільне нанесення такої розмітки. Вказали, що 10.05.2016 року при складенні відносно позивача постанови розмітка була подвійною суцільною.

При цьому відповідач також надав суду відеозапис події, переглядом якого судом встановлено, що зображення подвійної смуги руху у місці перетину позивачем також не є чітко білим та має переривчасті темні плями.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

При вирішенні спору суд виходить із засад юридичної визначеності та неприпустимості притягнення особи до відповідальності за відсутності її вини. Усі сумніви щодо доведеності провини особи слід тлумачити на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

За встановлених судом обставин дорожня розмітка у місці її перетину позивачем дійсно не була якісною та допускала її неоднозначне сприйняття, в тому числі як переривчастої. І на даний час вказана розмітка має значення 1.11 розділу 34 Правил, тому вочевидь дозволяє поворот ліворуч у місці маневру позивача.

Водночас, відповідачем не доведено належними та допустимим доказами неправомірності такої розмітки, самовільного її нанесення та завчасної обізнаності про це позивача.

Навпаки відповідач не заперечував, що взимку та навесні 2016 року в місці маневру позивача поворот ліворуч був дозволений відповідно дорожнього знаку 5.16, який напередодні був демонтовано.

За таких обставин оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи (достатньої кількості доказів), тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із такого.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 року схвалено для використання судами таку правову позицію.

Питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Вище зазначалося, що статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом про судовий збір, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до обєктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис частини четвертої статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону № 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. ОСОБА_4 не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону № 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

З огляду на це, судовий збір в сумі 580 грн. підлягає поверненню із Державного бюджету України позивачеві ОСОБА_1,згідно платіжного доручення № 13 від 01.06.2016 року, а не стягненню із бюджетних асигнувань УПП у м. Полтава ДПП.

Керуючись ст. 6-14, 71, 98, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 247, 288, 293 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ПС2 №667435 від 10.05.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір в сумі 580 (пятсот вісімдесят) грн., згідно платіжного доручення № 13 від 01.06.2016 року.

Виконання постанови в частині повернення судового збору покласти на УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Повний текст постанови складений 04.07.2016 року.

Суддя В.М.Микитенко