Справа № 758/8907/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/8907/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Роман О.А. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_3 (далі - Позивач, Заявник, ОСОБА_3) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач, Головне управління) про зобов'язання Відповідача здійснити з 01.04.2012 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням премії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року позовні вимоги за період до 10.01.2013 року залишено без розгляду.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року позов задоволено - зобов'язано Головне управління провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії з урахуванням премії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління - скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.03.2014 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 - скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013 року, скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року в частині зобов'язання при перерахунку пенсії урахувати 90% премії, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті постанову Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року залишено без змін.

Уточнивши позовні вимоги, Позивач просив Подільський районний суд м. Києва зобов'язати Головне управління здійснити з 01.04.2012 року перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2014 року позов задоволено повністю - зобов'язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу, виходячи з розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління - скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 - постанову суду апеляційної інстанції від 18.09.2014 року скасовано, а постанову суду першої інстанції від 17.06.2014 року залишено в силі.

У березні 2016 року Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про винесення додаткового рішення суду. При цьому зазначив, що суд, задовольнивши позов ОСОБА_3, не зазначив, з якої дати Головне управління повинно здійснити перерахунок пенсії, у зв'язку з чим останньому було здійснено перерахунок з 17.06.2014 року, а не з 10.01.2013 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року у задоволенні заяви відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постановою суду було повністю задоволено позовні вимоги за період, який не охоплювався ухвалою суду від 11.07.2013 року про залишення позовної заяви без розгляду, підстави для ухвалення додаткової постанови відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою вимоги заяви задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Наголошує, що за захистом своїх прав останній вже звертався до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки в частині дати, з якої необхідно здійснювати перерахунок пенсії, однак суд, з посиланням на те, що дане питання підлягає вирішенню у порядку ст. 168 КАС України, у задоволенні заяви відмовив.

У судовому засіданні Апелянт доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7.

При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Тобто, додатковим судовим рішенням є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не були вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, як вірно вказано судом першої інстанції, враховуючи, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.04.2012 року по 10.01.2013 року, а решта позовних вимог задоволена у повному обсязі, підстави для ухвалення додаткової постанови відсутні. Крім того, рішенням суду першої інстанції від 17.06.2014 року визначено і спосіб виконання судового рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених положень законодавства та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про те, що наведене виключає можливість для суду вирішити викладене у заяві Позивача питання шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що законодавцем передбачено можливість виправлення незрозумілості судового рішення, неоднакового розуміння порядку його виконання тощо, яка реалізується шляхом подання до суду, який ухвалив судове рішення, заяви про його роз'яснення. Адже за правилами ст. 170 КАС України роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Відтак, належним способом усунення неточності чи неоднозначності у виконанні судового рішення є звернення до суду із заявою про його роз'яснення.

Отже, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткової постанови у справі, Заявником обрано невірний спосіб усунення перешкод для однозначного розуміння судового рішення, у зв'язку з чим судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість вимог Апелянта та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 168, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.