Справа № 804/906/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2016 рокусправа № 804/906/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 804/906/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Державна казначейська служба України, про визнання дій протиправними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (далі по тексту відповідач), третя особа: Державна казначейська служба України, в якому просила визнати протиправними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 22.01.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 49911998; визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 49911998.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Департамент ДВС Міністерства юстиції України, не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду невідповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є не відповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності боржника (для юридичних осіб), що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Апелянт вказував на те, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, передбачених законом, тому державний виконавець не може самостійно витребувати ідентифікаційний код боржника за виконавчим документом. Апелянт вказував, що згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження надсилається заявникові разом з виконавчим документом не пізніше наступного дня після її винесення. Апелянт вказував, що приписи про направлення постанови не пізніше наступного дня державним виконавцем виконані, постанова винесена 22.01.0216 року, 23, 24.01.2016 року є вихідними днями, 25.01.2016 року державним виконавцем було подано до канцелярії всі необхідні документи на відправку і після проходження реєстрації вихідної кореспонденції постанова та виконавчий лист було направлено на адресу стягувача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в Законі України «Про виконавче провадження» передбачено перелік підстав, за яких державний виконавець може відмовити у відкритті виконавчого провадження, однією з таких підстав є невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», проте, відсутність ідентифікаційного коду боржника не створює обставини, за якими судове рішення та виконавчий документ не можуть бути виконані. Суд першої інстанції вказував, що державний виконавець володіє відповідними правами та інструментами для здійснення виконавчого провадження, з метою захисту інтересів стягувача, може одержувати безоплатно від органів, установ необхідну інформацію у тому числі і ідентифікаційний код, необхідний для проведення виконавчих дій, а тому ідентифікаційний код мав бути витребуваний на вимогу державного органу, ОСОБА_1 позбавлена такої можливості як фізична особа. Суд першої інстанції вказував, що подання державним виконавцем до канцелярії всіх необхідних документів на відправку і направлення постанови після проходження реєстрації вихідної кореспонденції не є причинами для порушення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», існує чітко визначений строк направлення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Матеріалами справи встановлено, що 23.06.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1І виконавчий лист № 2а/0470/7992/12 з виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року, що набрало законної сили 21.04.2015 року, строк предявлення виконавчого документа до виконання до 21.04.2016 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 направила заяву разом з виконавчим документом № 2а/0470/7992/12 від 23.06.2015 року до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, яка отримана Департаментом ДВС Міністерства юстиції України 19.01.2016 року.

22.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49911998 у звязку з відсутністю у виконавчому листі відомостей про ідентифікаційний код боржника юридичної особи, у виконавчому документі відсутні дії примусового характеру, оскільки рішенням суду вже визнано протиправними дії та бездіяльність боржника відповідно до рішення суду.

Відповідно до відстеження пересилання поштових відправлень «Укрпошта», постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49911998 від 22.01.2016 року направлена заявнику 26.01.2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Поряд з тим, відповідно до ч. 1 ст. 6, ч.1, ч. 2, п. ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законо. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Державний виконавець у разі відсутності інформації, необхідної для проведення виконавчих дій має право та має повноваження самостійно витребувати таку інформацію. Відсутність будь-яких даних про боржника можуть бути отримані державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 6 ч. 1, ч.2, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону. Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Колегія суддів вказує, що дійсно, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, відсутність у виконавчому документі такого реквізиту як ідентифікаційний код боржника поряд з тим як наявні всі інші необхідні реквізити є формальною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Відсутність ідентифікаційного коду у виконавчому документі не перешкоджає виконанню судового рішення, яке є обовязковим до виконання, тим більше, що державний виконавець має повноваження та зобовязаний забезпечити належне виконання судового рішення, у разі відсутності ідентифікаційного коду боржника у виконавчому документі встановити такий код.

Варто вказати, що за правилами ч. 2 ст. 32 Конституції України, абз. 2 ч. 1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, ОСОБА_1. не може володіти інформацією про ідентифікаційний код боржника за виконавчим документом № 2а/0470/7992/12 від 23.06.2015 року, зокрема, про код ЄДРПОУ Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області. Правом збирати інформацію про учасників виконавчого провадження наділений державний виконавець.

Однією з підстав відмови у відкритті виконавчого провадження є те, що у виконавчому документі відсутні дії примусового характеру. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий лист виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом № 2а/0470/7992/12 від 23.06.2015 року містить вимоги прямої дії до боржника, зокрема, визнати противоправними дії Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області, які виразилась у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 21.04.11 та зобов'язати Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області розглянути це звернення у порядку, встановленому чинним законодавством, визнати противоправними дії Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області, які виразилась у неправомірній відмові у наданні запитуваної інформації у запиті на інформацію ОСОБА_1 від 15.02.12 та зобов'язати Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області розглянути цей запит, надати запитувану інформацію і документи. Саме зобовязання Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області розглянути та надати відповіді на запит є діями, які боржник повинен вчинити, а державний виконавець повинен забезпечити виконання судового рішення, у тому числі і у частині зобовязання боржника.

Колегія суддів зазначає, що державним виконавцем не виконані вимоги ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», не роз'яснено заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Таким чином, законодавчо встановлено чіткі строки дій державного виконавця, протягом трьох днів виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та не пізніше наступного дня після її винесення надсилає разом з виконавчим документом стягувачу. Обовязкова норма державним виконавцем не виконана з огляду на те, що постанова винесена 22.01.2016 року, 23 та 24.01.2016 року були вихідними днями, таким чином днем для направлення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49911998 від 22.01.2016 року є 25.01.2016 року, однак постанова направлена 26.01.2016 року.

Окрім вищевказаного колегія суддів зазначає, що державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з підстав, які затягують та ускладнюють виконання рішення суду, що є недопустимим з огляду на принцип обовязковості виконання кожного рішення суду, що набрало законної сили. Колегія суддів звертає увагу на те, що боржником у виконавчому провадженні є Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області, яке знаходиться у підпорядкуванні Міністерства юстиції України, що спростовує неможливість відповідачем одержати ідентифікаційний код боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 804/906/16 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук