Справа № 480/1298/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. Справа № 480/1298/16-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Стрєльніков Д.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПавлюк К.І.

за участю сторін:
Позивач ОСОБА_1 (паспорт)
Представник позивача Константиновський Г.Б. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 25 травня 2016 року по справі № 480/1298/16-а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно записів у трудовій книжці він має трудовий стаж понад 20 років.

Згідно виданого 05.07.2002 року Миколаївською обласною державною адміністрацією посвідчення серії НОМЕР_1 позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 3.

Відповідно до Довідки Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони Російської Федерації від 08.12.2010 року № 422/2011, ОСОБА_1 в період проходження служби з 21.10.1982 року по 07.07.1986 року безпосередньо виконував регламентні роботи з ядерними зарядами (збірка, зберігання, технічне обслуговування, транспортування), підготовка до бойового використання ядерних боєприпасів і експлуатація бойових радіоактивних речовин, брав участь у споряджені ядерними зарядами бойових часин ракет для проведення відповідних випробувань і військових навчань.

28.03.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п/п 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

06.04.2016 року своїм рішенням № 8/1 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що згідно наданих документів на останнього не поширюються норми ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 Закону України „Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України „Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 10 Закону).

Згідно із положеннями статті 14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;

Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 2 грудня 1992 року прийняв Постанову №674, якою Затвердив Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Згідно із абз. 3 Преамбули даної Постанови громадянам, відносно яких застосовується цей Порядок, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. №501 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту першого Порядку, він визначає умови віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, а також громадян, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій, встановлених статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, відносяться:

до категорії 1 - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією, випробуванням або військовим навчанням, а також хворі на променеву хворобу внаслідок участі у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

до категорії 2 - учасники випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин і учасники військових навчань із застосуванням такої зброї та ліквідації наслідків ядерних аварій;

до категорії 3 - особи, які складали ядерні заряди і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань, брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї, а також ті, які переопромінились при охороні ядерних полігонів під час випробувань (якщо їх не віднесено до категорії 1) (пункт 2 Порядку).

Згідно пункту 4 Порядку N 674 особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до категорії на підставі довідки, що підтверджує їх участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, виданої відповідною військовою частиною або Центральним військовим архівом Співдружності Незалежних Держав.

Надаючи оцінку вказаних положень Закону №796 та Порядку вбачається, що статус особи, як громадянина із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, прирівняний до статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто вона є громадянином, який брав безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (частина перша статті 9 Закону №796).

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд у своєму рішенні по справі № К/800/26940/15 від 16 лютого 2016 року.

Крім того, 21 квітня 2016 року було прийнято Закон України „Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї № 1339-VІІІ, яким назву та абзац перший після слів "Чорнобильської катастрофи" доповнено словами "інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї";

Доповнено ст. 9 пунктами 3 і 4 такого змісту:

"3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих".

Отже, враховуючи, що трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці та те, що останній має статус особи, прирівняний до статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року по справі № 480/1298/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати рішення № 8/1 від 06.04.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, - протиправним.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року з 28.03.2016 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі 06 липня 2016 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук