Справа № 385/851/16-а
Суддя: Ковальчук С. Я.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/851/16-а
ПОСТАНОВА

12.07.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ковальчук С. Я.,

при секретарі с/з Шевченко Л.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПФУ у Гайворонському районі про визнання дії відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала на посаді судді понад 30 років і згідно постанови Верховної Ради України від 08.02.2007 року наказом начальника територіального управління Державної судової адміністрації за 22.02.2007 року № 24-К з 26.02.2007 року вона була звільнена з посади судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням письмової заяви про відставку. Після виходу у відставку, позивачеві було призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання.

Як суддя у відставці зі стажем роботи понад 25 років, має право на отримання довічного грошового отримання довічного грошового утримання ( ДГУ) у розмірі 90% заробітної плати працюючого на даній посаді судді без обмеження грошового розміру, згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р., що діяв на час мого звільнення у відставку, а абзацем 3 п.1 Постанови Верховної Ради України « Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2863-XII ( в редакції до 01.01.2008 р.) було встановлено, що в разі зміни заробітної плати суддів, розмір ДГУ судді у відставці обчислюється з нового розміру зарплати судді, який працює на відповідній посаді.

Довічне грошове утримання їй виплачує відповідач на підставі Ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 28.01.2014р. у розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді, що на той час складала 20646 гривень. З 01.09.2015 року заробітна плата судді збільшилася в зв'язку з чим я звернулася до відповідача з заявою про перерахування мені ДГУ та виплатою мені різниці за урахуванням отриманих мною сум, але відповідач відмовив зробити перерахунок, посилаючись на те, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25.08.2008р. №3-1 був затверджений порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці, яким не передбачена норма щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці в разі зміни заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. В зв'язку з чим відповідач не має правових підстав провести мені перерахунок про що повідомив мені листом від 26.02.2016 року.

З відмовою позивачка не згодна в зв'язку з тим, що звільнена у відставку з 26.02.2007 року на підставі Закону України « Про статус суддів» від 15.12.1992р., а абзацем 3 п.1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію ЗаконуУкраїни «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2863-ХІІ ( в редакції до 01.01.2008 р.) було встановлено, що в разі зміни заробітної плати працюючих на відповідній посаді суддів, розмір ДГУ судді у відставці обчислюється з нового розміру заробітної плати працюючого судді.

Позивач вважає, що відмова відповідача в перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання суперечить вимогам чинного законодавства і порушує її законне право на підвищення цього утримання, виходячи з чого та на підставі ст.ст.19,22,47,58,126 Конституції України, ст.ст.129 ч.2 п.п.1,2, ч.3, 138 ч.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить визнати цю відмову відповідача протиправною та зобов'язати провести перерахунок його довічного грошового утримання відповідно до розміру суддівської винагороди, яка підтверджується довідками Територіального Управління ДСА України в Кіровоградській, а також зобов'язати Управління ПФ і надалі, в разі зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді місцевого суду, проводити перерахунок та виплату йому, як судді у відставці, його щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру цього утримання.

Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Управління ПФ в судове засідання не з'явився, надав заперечення в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами доводи та надані ними докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка працювала на посаді судді понад 30 років і згідно постанови Верховної Ради України від 08.02.2007 року наказом начальника територіального управління Державної судової адміністрації за 22.02.2007 року № 24-К з 26.02.2007 року вона була звільнена з посади судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням письмової заяви про відставку.

З 01.09.2015 року збільшилася заробітна плата працюючого судді, тому позивачка має право на перерахунок їй довічного грошового утримання, а в зв'язку з відмовою відповідача заробити перерахунок вона вимушена звернутися з цією заявою в суд.

Відмова позивачу в перерахунку отримуваного ним щомісячного довічного грошового утримання є безпідставною, виходячи з наступного.

Позивачка, як суддя у відставці зі стажем роботи понад 25 років, має право на отримання довічного грошового отримання довічного грошового утримання ( ДГУ) у розмірі 90% заробітної плати працюючого на даній посаді судді без обмеження грошового розміру, згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р., що діяв на час мого звільнення у відставку, а абзацем 3 п.1 Постанови Верховної Ради України « Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2863-XII ( в редакції до 01.01.2008 р.) було встановлено, що в разі зміни заробітної плати суддів, розмір довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється з нового розміру зарплати судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у строки, передбачені Конституцією та законами України.

В ч. 1 ст. 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених в ч. 1 ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці. Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч.4 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться згідно вимог ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, відповідно до ч. 3 якого це грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Порядок оплати праці працюючого судді визначено ст. 129 зазначеного закону, відповідно до приписів ч. 2 якого суддівська винагорода складається з посадового окладу та відповідних доплат.

При збільшенні розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в обов'язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як це встановлено ч. 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд враховує, що відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності га правової захищеності суддів. Статтею 5 ЦК України встановлено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Крім того суд враховує, що згідно ст. 43 Закону України «Про статус суддів», який діяв на час виходу у відставку позивача, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку. За суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканості і соціального захисту, як і до виходу у відставку. Зазначені гарантії встановлені судді у відставці закріплені також в ч.5 ст.109 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів.

Суд враховує, що держава взяла на себе обов'язок нараховувати та виплачувати судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, однак вони не вчинили жодної дії щодо нарахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру грошового утримання працюючого судді, та виплату йому цього утримання.

Суд вважає, що в даному випадку органи Пенсійного фонду України не виконали своїх повноважень без поважної причини.

Суд виходить з того, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії (грошового утримання), не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином, на вимогу про перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням підвищення грошового утримання діючим суддям строки звернення до суду не розповсюджуються.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці є неправомірними.

Керуючись ст.ст. 2,17,158-163,167,183-2,185-186 КАС України, ст.ст. 19,22,47,58,126 Конституції України, ст.ст. 109 ч.5; 129 ч.2 п.1,2, ч.3; 138 ч.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; ст.2 та п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст..87 ч.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.46 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до УПФУ у Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дії відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області в перерахунку ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області перерахувати згідно довідки № 70 від 22.02.2016 року наданої територіальним Управлінням Державної Судової адміністрації в Кіровоградській області та виплатити ОСОБА_2 без обмеження граничного розміру з 01.09.2015 року по день виконання цього рішення щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді і виплатити різницю коштів між нарахованими та фактично сплаченими.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з УПФУ у Гайворонському районі Кіровоградської області 551,20 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: С. Я. Ковальчук

Дата документа 12.07.2016