Справа № 750/5199/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5199/14 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т. В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2016, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 протиправною; зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Позов мотивований правом позивача на нарахування йому пенсії на пільгових умовах оскільки його посада віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, його стаж роботи на вказаній посаді підтверджений записами у трудовій книжці, а тому він має право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 зі скороченням пенсійного віку.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у призначенні пільгової пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку незаконним.

Зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію, зарахувавши період роботи з 1 січня 2010 року по 1 січня 2012 року в Корпорації «Укртрансбуд» до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.01.2016 вказані рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд у зв'язку з тим, що суди не встановили, чи проводилась атестація робочих місць на підприємствах, де працював позивач у спірних періодах.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Від позивача надійшло повідомлення про відкладення розгляду справи, письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, письмові заперечення, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанову суду слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи висновки ВАСУ в ухвалі від 13.01.2016 щодо необхідності встановлення наявності чи відсутності проведення атестації робочих місць на підприємствах, де працював позивач, дійшов висновку, що відсутність атестації робочого місця не є підставою для відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, так як в даному випадку джерелом шкідливих і небезпечних факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому, є територія, на якій вони працюють.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з трудової книжки позивача з 10 травня 2005 року по 26 вересня 2005 року він працював на умовах повного робочого дня в Корпорації «Укртрансбуд» з 27 вересня 2005 року по 10 квітня 2008 року - в П.П. «Проммеханізація» та з 11 квітня 2008 року по час розгляду справи - в Корпорації «Укртрансбуд», що підтверджується записами трудової книжки позивача та довідками від 30 травня 2008 року №36/05 та Корпорації «Укртрансбуд» від 30 вересня 2013 року 29/1, від 20 травня 2014 року №30.

Позивач у травні 2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», додавши до заяви повний пакет необхідних документів.

19 травня 2014 відповідач надав позивачу відповідь, якою у призначенні пенсії було відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи, оскільки атестація робочого місця позивача не проводилась.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менше ніж 20 років, з них не менше ніж 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, в організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу на час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства раці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 передбачено, що при визначенні прав на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено, робоче місце і посада позивача під час роботи не були атестовані.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно п. 4 Порядку та підп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Крім того, ч.2 п.4 Порядку встановлено, що відповідальність за несвоєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Не проведення такої атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, з огляду на досліджені докази на норми закону, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має необхідний стаж роботи для призначення пільгової пенсії.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року клопотання про відстрочення сплати судового збору - задоволено.

Таким чином, з апелянта має бути стягнуто розмір судового збору, що не був сплачений при поданні апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на день подання апеляційної скарги) ставка судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення складає 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на спірну постанову становить 80,40 грн. (110 %*73,08 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 98, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2016 - залишити без змін.

Стягнути з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (14013, м. Чернігів, пр.-т Перемоги, 139, ЄДРПО - 40378209) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 80,40 грн. (вісімдесят) грн. 40 коп.

Одержувач: УДКСУ у Печерському районі м. Києва,

ЄДРПОУ одержувача: 38004897.

Банк одержувача: ГУДКСУ у м. Києві.

МФО банку: 820019, рахунок: 1007.

Код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2016.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.