Справа № 804/654/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокусправа № 804/654/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2016 року

у адміністративній справі № 804/654/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2, визнано протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., що оформлено наказом №813 від 16.09.2015 р. про визнання договору №024-03618-200215 банківського вкладу від 20.02.2015 року нікчемним, визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 024-03618-200215 від 20.02.2015 року, та зобов'язано відповідача включити ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 для внесення її даних до Загального Реєстру вкладників публічного акціонерного товари «Дельта Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду. На користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України присуджено понесені нею судові витрати у сумі 1 653,6 грн

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи з наступних причин у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, перевіривши за матеріалами справи правову оцінку судом першої інстанції фактичних обставин у справі і правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, судова колегія визнає доводи апелянта обґрунтованими, а постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2015 року між гр. ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая» на суму 6 500 (шість тисяч п'ятсот) євро, строком дії по 25 лютого 2016 року (п.1.3 договору), на виконання якого, з урахуванням п.1.8 додаткової угоди №2 до договору № 024-03618-200215, 20.02.2015 р. з поточного рахунку гр.ОСОБА_3 № НОМЕР_2 на вкладний (депозитний) рахунок позивача - № НОМЕР_1 було перераховано суму вкладу в розмірі 6 500 євро, які відповідно до довідки від 09.07.2015 р. про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу №024-03618-200215, станом на 09.07.2015 р. обліковувалися як залишок коштів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію, з продовженням Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року та від 03 серпня 2015 р. строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 р., під час дії якої позивач був повідомлений про тимчасове обмеження на час тимчасової адміністрації операцій щодо виплат за відкритими на його ім'я рахунками, а на його вимогу після оголошення процедури ліквідації Банку був повідомлений про те, що його даних як вкладника, який має право на отриманні виплати суми від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в реєстрі виплат немає.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 до Договору № 016-03727-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015 р., позивач та ПАТ ПАТ «Дельта Банк» обумовили, що зарахування вкладу на рахунок позивача може бути здійснено шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента.

З урахуванням наведених обставин, та спираючись на положення ч.1 ст.203 ст.204, ч.2 ст.215, ст. 228 ст. 633, ч.1 ст.1058, ч.2 ст.1059, ст.1062, ст.1066, ст.1068, ст.1071, ст.1074 ЦК України, а також на положення п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд першої інстанції визнав безпідставним оформлене наказом № 813 рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про нікчемність укладеного між позивачем та банком Договору банківського вкладу № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая» у євро, та розпорядження Банком залишу грошових коштів за договором банківського вкладу від 20.02.2015 р. № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая» у євро з рахунку позивача, шляхом їх поверненні на поточний рахунок гр. ОСОБА_3

При цьому, суд першої інстанції мотивуючи відсутність відповідача підстав для визнання нікчемним укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» Договору банківського вкладу № 024-03618-200215 «Найкращий від Миколая» у євро, послався на положення ст. 4, п.7.1. пп.7.1.1. пп.7.1.5. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 р., п.1.4, п.1.6, п.1.7, п.1.8, п. 7.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 21.01.2014 р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976, в яких не міститься заборони на відкриття депозитного вкладу шляхом безготівкового перерахування коштів з поточного рахунку однієї фізичної особи - резидента на рахунок іншої фізичної особи - резидента, відкриті в одному банку.

При цьому, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що Постановою Правління НБУ від 16.09.2013 р. № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», визначено обмеження лише щодо зарахування коштів в іноземній валюті в межах України саме на поточний рахунок фізичної особи.

Внаслідок наведених вище обставин та нормативно-правових актів, а також аналізу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VІ від 23.02.2012 р. (далі Закон № 4452-VІ), зокрема, ч.1 ст.3, п.3-4 ч. 1 ст. 2, ч.1 ст.11, ст.12, ч.1 ст.26, ч.1-3 ч.5 ч.6 ст.27 Закону № 4452-VІ, і приписів п.4 розділу II, пунктів 3-5 розділу III, пунктів 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є вкладником ПАТ «Дельта Банк» в розумінні положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внаслідок чого визнав, що позивач має бути включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно задовольнив заявлені у цій справі вимоги позивача по справі.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, та вважає, що суд безпідставно не врахував, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час процедури ліквідації Банків є спеціальним і пріоритетним законом відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Так, відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та абз.3 п.1.18 глави 1 розділу III «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженим Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 (далі - Рішення № 2), уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. При цьому, ч. 2 ст. 38 Закону чітко передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї ст.37 Закону № 4452-VІ зазначеного закону визначає повноваження уповноваженої особи Фонду. Тобто, згідно з частиною першою та другою зазначеної статті, Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду та має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх повноважень уповноваженою особою Фонду було видано накази № 408 та № 691, згідно яких була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки.

Також, на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою Фонду було вжито заходи щодо перевірки обставин зарахування грошових коштів на поточні (депозитні) рахунки фізичних осіб з рахунків клієнтів Банку - фізичних осіб, з метою формування загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Під час зазначеної перевірки встановлено, що 30.10.2014 року Національним банком України було прийнято Постанову № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» (далі - «Постанова»). Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

При цьому судова колегія враховує, що з урахуванням повідомлення керівників структурних підрозділів Банку про встановлені вказаною Постановою Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ обмеження на здійснення певних операцій лише 15.01.2015 року, відповідач враховуючи Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), звертав увагу на факти надання переваги Банком кредиторам та приймав відповідні рішення виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно, до яких входить і укладений між позивачем по цій справі та Банком Договір банківського вкладу №024-03618-200215 від 20.02.2015 року.

Саме за наведених вище обставин, відповідач обґрунтовано дійшов висновку, що укладання між Банком та позивачкою після 16.01.2014 року договору банківського вкладу, за яким здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки позивач з поточного рахунку ОСОБА_3, яка є кредитором Банку, та яка не могла розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання Банком кредитору - ОСОБА_3 переваги перед іншими кредиторами шляхом надання можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третю особу - позивачку по цій справі.

Не надав належної оцінки суд першої інстанції також змісту п. 1.8. договору банківського вкладу №024-03618-200215 від 20.02.2015 року, згідно якого зарахування вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку у день укладення Сторонами цього Договору, і у разі, якщо в день укладення Сторонами цього Договору, Вкладник не здійснить перерахування коштів, що ставлять суму Вкладу на рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений.

Відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (далі - Правила), затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Також, Розділом 10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, визначено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам і використання коштів за цими рахунками.

Згідно п.10.1 зазначеної Інструкції якщо фізична особа не має рахунків у цьому банку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Фізична особа - резидент додатково має пред'явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує реєстрацію фізичної особи - резидента в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; уповноважений працівник банку ідентифікує фізичну особу, яка відкриває рахунок, і підтверджує здійснення ідентифікації копіюванням вищезазначених документів у порядку, установленому главою 2 цієї Інструкції; між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п.10.12 Інструкції № 492 кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. На вкладний (депозитний) в рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги положення Постанови правління національного Банку України № 365 від 16.09.2013 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 вересня 2013 року, якою визначено порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України, та якою встановлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Згідно до п.2 цієї постанови зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється.

Тобто, виходячи з положень зазначених вище Інструкції, Постанови № 365, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» та відповідно до умов депозитних договорів, саме позивач мала внести грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок в банку, проте, грошові кошти на депозитний рахунок Позивача були перераховані іншою особою (ОСОБА_3), чим підтверджується недотримання сторонами договору №024-03618-200215 від 20.02.2015 року при безготівковому «переміщенні» грошових коштів з рахунку на рахунок положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, умови договору банківського вкладу та Правил банківського обслуговування.

Обставини виявлення Уповноваженою особою Фонду нікчемних правочинів відповідно до встановленого переліку, до якого підпадає і Позивач, та наявність правових підстав для виявлення нікчемними договорів згідно п.7 ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VІ, відслідковуються по долученим до матеріалів справи документам, а саме: витягу з протоколу засідання комісії від 15.09.2015 №408 р., та наказу № 813 від 16.09.2015 р., з відповідними додатками, з урахуванням чого судова колегія вважає правовірними дії відповідача в зазначеній частині.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а дії позивача та ПАТ АТ «Дельта Банк» при укладенні договору №024-03618-200215 від 20.02.2015 року з умовою безготівкового «переміщення» грошових коштів з рахунку третьої особи на рахунок позивача свідчать про єдину мету цього правочину - надання ОСОБА_3 здійснити спробу отримання кошти позачергово за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через третю особу - позивача по цій справі, судова колегія визнає доведеним у цій справі факт порушення цими діями публічного порядку отримання цих коштів на відміну від загального порядку їх отримання на підставі ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищенаведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції надав невірну оцінку наявним у цій справі доказам, внаслідок чого помилково задовольнив позовні вимоги.

Окремо судова колегія акцентує вагу на тому, що оскаржуваний у цій справі позивачем наказ стосується не тільки ОСОБА_2 (а.с.92), а й інших осіб, проте, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., оформленого наказом №813 від 16.09.2015 р. про визнання договору №024-03618-200215 банківського вкладу від 20.02.2015 року нікчемним - в повному обсязі, тобто, без відповідного звернення фізичних осіб, яких стосується це рішення.

Оскільки на час судового розгляду даної справи, грошові кошти з рахунку позивачки повернуті на відповідний рахунок ОСОБА_3 (кредитора банку) у суду першої інстанції також відсутні були підстави визнавати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 024-03618-200215 від 20.02.2015 року, та для зобов'язання відповідача включити ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 для внесення її даних до Загального Реєстру вкладників публічного акціонерного товари «Дельта Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Факт повернення грошових коштів на рахунок «ініціатора переводу» - ОСОБА_3 17.09.2015 року, підтверджується долученою до матеріалів справи випискою, та позивачем не заперечується і не спростовується, відповідно на даний час Позивач не може вважатися ані вкладником, ані кредитором банку, оскільки не може документально підтвердити суми своїх позовних вимог ні станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, ні на теперішній момент.

В контексті вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції, що прийнята з порушенням норм матеріального законодавства, та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2016 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов