Справа № 2а-2531/11/1609
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а 2531 / 11/1609
ПОСТАНОВА

іменем України

08 квітня 2011 року Суддя Київського районного суду м.Полтави Самсонова О.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перерахунок пенсії, третя особа Управління Служби безпеки України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з вимогами про перерахунок пенсії.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що 29 грудня 2010 року звільнений з військової служби в органах СБУ, на час звільнення з військової служби розмір його грошового забезпечення за останньою штатною посадою складав 8080,26 грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області призначена пенсія з розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення.

Для обчислення розміру його пенсії відповідач в розрахунок суми включив додаткові види грошового забезпечення та премію у середньому розмірі за останні 24 фактичні місяці служби перед звільненням.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення йому пенсії в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення розміру пенсії не чинним, зобовязати відповідача обчислити пенсію з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року, з часу звільнення зі служби. Просив зобовязати відповідача виплатити йому суму недоплаченої пенсії.

Відповідно до п.2 ст. 183? КАС України в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг застосовується скорочене провадження.

За таких обставин справа суддею розглядалася відповідно до ст.183? КАС України в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 29 грудня 2010 року звільнений з військової служби в органах Служби безпеки України. На час звільнення розмір грошового забезпечення позивача складав 8080,26 грн. та складався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 1600 грн., оклад за військовим званням 135 грн., надбавка за вислугу років 40 % - 694 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 100 % - 2429,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 240 грн., надбавка військовослужбовцям, які проводять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-розшукову діяльність 50 % - 800 грн., премія 37% - 2182,26 грн.

Після звільнення позивача з військової служби Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області йому призначена пенсія.

Частиною 3 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»у статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключити та доповнити словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміну ч. 3 ст. 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Згідно з п.п. 5, 6, 7 зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

За таких обставин, дія ч. 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача зі служби підлягали застосуванню норми ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 04 квітня 2006 року.

Як встановлено судом, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, призначив позивачу ОСОБА_1 пенсію, розрахувавши середньомісячну суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії позивача за 24 останні місяці служби перед звільненням в розмірі 5343,26 грн., що суперечить нормам ст. 43 Закону „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин.

Тому суд приходить до висновку про незаконність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії ОСОБА_1 в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення її розміру.

Посилання відповідача при визначенні розміру пенсії позивача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 п. 7 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України для осіб, які звільнені із служби в 2008-2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. N 748, від 3 вересня 2005 р. N 865, від 9 березня 2006 р. N 268 і від 15 листопада 2006 р. N 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 р., сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Наведена норма постанови Кабінету Міністрів України суперечить положенням чинної редакції ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, що має вищу юридичну силу, а тому не підлягала застосуванню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1-1 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Посилання відповідача на пропуск позивачем шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду з адміністративним позовом, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач фактично оскаржує рішення відповідача про призначення йому пенсії від 17.01.2011 року, з позовом до суду звернувся 22.03.2011 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, слід зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію позивача ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року, з наступного дня за днем звільнення з 30 грудня 2010 року, а також виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення ОСОБА_1 пенсії в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення розміру пенсії визнати не чинним.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року - з 30 грудня 2010 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії, нарахованої виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених законодавством відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року - за період з 30 грудня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Київський районний суд м. Полтави апеляційної скарги протягом 10 днів з дня одержання її копії.

Суддя О.А.Самсонова