Справа № 464/5134/16-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5134/16-а
пр.№ 2-а/464/233/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень, просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова стосовно відмови йому у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова відновити з 01.06.2015р. виплату призначено йому пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова стосовно відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобовязати управління провести такий перерахунок згідно з довідки Прокуратури Львівської області про заробітну плату від 26.05.2016р. № 987 з розрахунку 90 відсотків, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції закону від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ, що діяла станом на листопад 2010 року, починаючи з 01.01.2016р. без обмеження суми пенсійної виплати. В обгрунтування позову покликається на те, що з 19.11.2008р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та по даний час працює на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України. Так, 07.06.2016р. він звернувся до управління ПФУ із заявою про проведення перерахунку розміру його пенсії у звязку із підвищенням посадових окладів працівників прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості і проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та надав довідку прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016 року про заробітну плату. Але листом Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова від 08.06.2016 року за № 9667/02-14 йому відмовлено у перерахунку пенсії посилаючись на те, що, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема згідно з Законом України «Про прокуратуру». Відтак, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються, а призначені не перераховуються». З огляду на положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», вважає, що відмова управління ПФУ в Галицькому районі м.Львова є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його право на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 22.06.2016р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, так як вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки з 01.06.2015 року згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 у звязку із неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних умовах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. З 01.01.2015 року аналогічна норма була передбачена також ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній до 15.07.2015р.). Призначення, перерахунок, поновлення виплати пенсії та зміна її виду здійснюється відповідно до закону, чинного на час звернення за призначенням (перерахунком) відповідного виду пенсії. Отже, у випадку звернення осіб за перерахунком пенсії застосовується закон, що є чинним на момент такого перерахунку.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та по даний час працює на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України. Стаж роботи, необхідний для призначення цього виду пенсії позивач набув в період дії Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. В подальшому позивач продовжив працювати на прокурорських посадах в органах прокуратури, що підтверджується довідкою прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах установ, закладів та організацій, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищено з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У звязку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, 07.06.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої прокуратурою Львівської області довідки про заробітну плату. Листом від 08.06.2016р. позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до ч.13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком пенсії.

За таких обставин, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. Перерахунок пенсії провадиться на підставі розрахованої органами прокуратури України довідки про розмір місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» держава взяла на себе обовязок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі Закону України «Про прокуратуру», втратили чинність у звязку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних умовах, внаслідок чого позивач на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, таке право було надане йому раніше на підставі діючого законодавства.

За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку проведення перерахунків призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд не приймає до уваги доводів відповідача, викладених у запереченні на позовну заяву, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до їх прийняття та суттєво звужують право на пенсійне забезпечення, що суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Статтею 86 цього ж Закону передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Окрім того, вирішуючи питання про застосування Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження обсягу прав та свобод особи, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики. Пенсійне забезпечення громадян, які виконують або виконували державні функції на посадах зі спеціальним статусом є важливим елементом державних гарантій матеріального і соціального захисту відповідних осіб з метою належного виконання ними особливих професійних обовязків. Тому право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню або обмеженню згідно з вимогами статей 22 та 64 Конституції України. Для зазначених категорій осіб передбачено особливий порядок пенсійного забезпечення з урахуванням їх правового статусу, професійних обовязків, підвищених вимог до дисципліни, обмежень та інших особливостей, повязаних з ризиком для життя та здоровя, що й зумовило встановлення додаткових гарантій соціального забезпечення таких осіб.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України Галицькому районі м.Львова у перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру заробітної плати на даний час є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

На підставі ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», рішеннями Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 та керуючись ст.ст.1, 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Галицькому району м.Львова стосовно відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90 % із середнього заробітку.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі м.Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно довідки прокуратури Львівської області № 18/987 від 26.05.2016 року про заробітну плату відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 % із середнього заробітку з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України через територіальне управління Державної казначейської служби у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Чорна С.З.