Справа № 640/2492/16-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/2492/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, про визнання дій неправомірними та протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо не врахування до стажу призначеній їй пенсії період роботи в районі Крайньої Півночі з 22.08.1988 року по 28.06.1990 року та періоду навчання з 01.09.1976 року по 01.07.1979 року неправомірними;

зобовязати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії за періоди її праці у районі, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі з 22.08.1988 року по 28.06.1990 року та розрахувати стаж роботи із коефіцієнтом 1,7;

зобовязати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова перерахувати пенсію ОСОБА_1, включивши до стажу періоди її навчання з 01.09.1976 року по 01.07.1979 року;

стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування заявленого позову посилалась на те, що вона є пенсіонером за віком. Вказувала, що з 22.08.1988 до 28.06.1990 р.р. працювала у районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі, що підтверджується довідкою ВАТ «Промстрой» від 22.03.2012 року №23 та трудовою книжкою. Зазначала, що у цій довідці визначено, що за період її роботи нараховується коефіцієнт 1,7, проте згідно розпорядження УПФУ у Київському районі м. Харкова від 22.05.2012 року для розрахунку її стажу було застосовано коефіцієнт 1,5, при цьому не за весь період, а тільки з 05.09.1988 по 28.06.1990 р.р.

Тобто, зазначала, що розрахунок її пенсії у автоматизованим режимі відбувався виходячи невірно, з чим вона категорично не згодна.

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова подали заперечення проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.06.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова як одержувач пенсії за віком. Пенсія призначена відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до трудового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв в частині призначення та перерахунків пенсій з 01.01.1992 р. по 31.12.2003 р., до стажу роботи зараховується, зокрема, час навчання у вищих та середніх спеціальних учбових закладах, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3 річного віку.

Статтею 62 Закону України «про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з письмових відомостей УПФУ в Київському районі м. Харкова, до страхового стажу позивача були зараховані наступні періоди її трудової діяльності: з 16.02.1976р. по 16.08.1976р. (записи №№1,2), з 01.08.1979р. по 31.01.1986р. (записи №№5,6), з 19.10.1987р. по 21.07.1988р. (записи №№7,10), з 22.08.1988р. по 28.06.1990 р. (записи №№11,15), з 17.11.1997р. по 24.03.1998р. (записи №16,17), з 17.03.2000р. по 05.11.2001р. (записи №18,19).

Відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про період навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Законом України «Про вищу освіту» та «Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах», затвердженим наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993р. №161, учбовий рік починається з 1 вересня. Днем закінчення учбового процесу вважають дату присвоєння кваліфікаційного рішення екзаменаційної комісії.

Так, згідно долученої до матеріалів справи архівної довідки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури №01/1-86 від 29.04.2011 року ОСОБА_2 значилися студенткою будівельного факультету денної форми навчання з 01.09.1973р. по 25.12.1975р. та з 01.09.1976р. Крім того, у довідці є посилання на наказ №195уч. Від 29.06.1979р. про закінчення інституту і надання місячної відпустки з 01.07.1979 р. як молодому спеціалісту (а.с.25), тобто у довідці відсутня інформація про день закінчення учбового процесу (дату присвоєння кваліфікаційного рішення екзаменаційної комісії). Ця ж інформація відсутня і у трудовій книжці (записи №3,4).

Разом з тим, відповідно до долученої копії диплому Д-І №297952, який був виданий Харківським інженерно-будівельним інститутом на імя позивача 20.06.1979р., судом встановлено, що рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1979 р. ОСОБА_1 була присвоєна кваліфікація інженера-будівельника.

Тобто, можна зробити висновок, що періоди навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі за денною формою з 01.09.1973р. по 25.12.1975р та з 01.09.1976р. по 18.06.1979р., які були зараховані на підставі архівної довідки №01/1-86 від 29.04.2011р. та диплому Д-1 №297952 є вірними.

Інших відомостей, які б давали обґрунтовані підстави для зарахування періоду навчання ОСОБА_1М до її стажу, матеріали пенсійної справи не містять.

Відповідно до п.11 Порядку підтвердження стажу час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала (виписки з трудової книжки). На підставі чого, як вбачається з письмових пояснень відповідача, періоди, коли ОСОБА_1 не працювала та не навчалася з 26.12.1975р. по 15.02.1976р. та з 17.08.1976р. по 31.08.1976р. були зараховані до страхового стажу як періоди догляд за малолітньою дитиною на підставі свідоцтва про народження ІV-ВЛ №364498, копію якого було долучено до матеріалів пенсійної справи.

Інших відомостей, які б давали підстави для зарахування стажу час догляду непрацюючої ОСОБА_1 за малолітніми дітьми, копія трудової книжки позивача не містить.

Щодо врахованого періоду роботи позивача у місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, то судом встановлено наступне.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону періоди роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанов ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно правовими актами.

Як вбачається з копії Трудового договору від 05.09.1988 р.. укладеному між ОСОБА_1 та начальником СУОР-97, в ньому було визначено, що позивач мала право на пільги, встановлені ст.5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», на підставі чого періоди роботи позивача з 05.09.1988р. по 28.06.1990р. (дата припинення трудових відносин з СУОР-47 відповідно до трудової книжки) (1 рік 9 місяців 24 дні) було зараховано у полуторному розмірі (а.с.19,20,23).

Посилання позивача щодо неправомірного застосування УПФУ в Київському районі м. Харкова при розрахунку її стажу коефіцієнту 1,5 замість 1,7 спростовується абз.2 п. 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 03.08.1972р. №590, відповідно до якого робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01.03.1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Що ж стосується коефіцієнту 1,7, мова про який йдеться у довідці ВАТ «Промстрой» від 22.03.2012 року №23, то судом вбачається, що вказаний коефіцієнт 1,7 використовувався саме у період роботи працівника при нарахуванні заробітної плати, а не при розрахунку йому пенсій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 11, 71, 86, 99, 100 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, про визнання дій неправомірними та протиправними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша