Справа № 806/2275/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"01" липня 2016 р. м. Київ К/800/10189/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Донець О.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Начальника відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Житомирського міського управління юстиції Аврамчук Г.В., Житомирського міського управління юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна фірма "Рушничок" про визнання рішення незаконним, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання зазначеної касаційної скарги.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що ухвалою судді від 13 квітня 2016 року у відкритті касаційного провадження у справі було відмовлено, а тому, з огляду на приписи Закону України "Про судовий збір", просить повернути сплачений ним судовий збір у розмірі 1378 гривень.

Вказана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності з положеннями пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Разом з тим, відмова суддею-доповідачем у відкритті касаційного провадження у справі, з підстав, передбачених пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, має свої особливості.

У відповідності до приписів вищезазначеної норми суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі також у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, здійснює перевірку доводів касаційної скарги та аналізує зміст оскаржуваних судових рішень, з огляду на їх законність та обґрунтованість, тобто фактично здійснює перевірку того, чи ґрунтуються їх висновки, зроблені під час розгляду справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, а також чи ухвалені вони відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

При цьому, застосовуючи положення пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя має дати оцінку наведеним у касаційній скарзі доводам, порівняти їх із висновками судів, викладеними в судових рішеннях, та вирішити питання, чи є необхідність перевірити висновки судів на підставі матеріалів справи.

Такі дії судді не є суто процесуальними діями, перелік яких міститься у інших пунктах частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" та інших пунктах частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, і потребують оцінки обґрунтованості наведених у касаційній скарзі доводів порівняно з висновками судів у судових рішеннях.

Водночас, за загальним змістом частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір повертається у випадку, коли настали процесуальні наслідки, які не залежать та не потребують розгляду справи по суті й оцінки обставин справи та наданих сторонами доказів.

Таким чином, вимоги пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" не можуть бути застосовані у разі відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 12 листопада 2014 року, від 16 червня 2015 року та від 29 березня 2016 року (справи № 6-138цс14, № 21-619а14, № 21-3893а15 відповідно).

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цією постановою.

З огляду на викладене, ухвала судді-доповідача Вищого адміністративного суду України про відмову у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, є результатом касаційного перегляду.

Згідно із положеннями підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У даному випадку, позовна заява подана у 2015 році до набрання чинності Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Станом на 1 січня 2015 року, розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 гривень.

В свою чергу, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, станом на момент звернення з цим позовом до суду першої інстанції, становила 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 73,08 гривень.

Згідно із частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону України "Про судовий збір", розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги на рішення судів становить 263,09 гривень, тоді як скаржником сплачену судовий збір у більшому розмірі, а саме - 1378 гривень.

За правилами пункту 1 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною 1 цієї статті, - повністю.

З урахуванням наведеного, сплачена ОСОБА_1 сума судового збору, підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", з відрахуванням суми судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення судів, у розмірі 263,09 гривень, який було встановлено цим Законом на час подання скарги.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору слід задовольнити частково та повернути скаржнику судовий збір у розмірі 1114,91 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір",

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1114,91 гривень, згідно наданої квитанції Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" від 11 квітня 2016 року № 0.0.533681040.1.

Копію ухвали разом з квитанцією про сплату судового збору надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Донець