Справа № 808/6213/15
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2016 рокусправа № 808/6213/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Суховарова А.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.05.2015 №, №, №.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Представник відповідача не з'явився, повістка вручена 16.06.2016.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки № 12/08-26-1702/214/НОМЕР_1 від 28.04.2015, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.05.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість на 49347,83 грн., з них за основним платежем 32898,54 грн. та штрафними санкціями 16449,29 грн.;

Від 19.05.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість на 440,00 грн., з них за штрафними санкціями 440,00 грн.;

Від 19.05.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість на 37,50 грн., з них за штрафними санкціями 37,50 грн.

Актом перевірки встановлено порушення зокрема п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Податкові повідомлення-рішення позивачем було оскаржено до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про порушення позивачем вимог Податкового кодексу, а тому податкові повідомлення-рішення від 19.05.2015 №, №, №, прийняті Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 49347,83 грн., з них за основним платежем 32898,54 грн. та штрафними санкціями 16449,29 грн. погоджується з наступних підстав.

В описовій частині акту зазначено, що вказані порушення є наслідком того, що позивачем на порушення вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість внаслідок не віднесення до складу податкових зобов'язань податку на додану вартість по операціям з отримання коштів від покупців: у сумі 4766,28 грн. (квітень 2013 року - 1894,77 грн., серпень 2013 року - 1212,23 грн., вересень 2014 року - 594,27 грн., грудень 2014 року - 1068,02 грн.) згідно фіскальних чеків (перелік наведений в акті перевірки), у сумі 145,20 грн. по платіжному дорученню №770 від 17.07.2012 по КП «Запоріжміськсвітло» (3345076) та у сумі 165,04 грн. по платіжному дорученню №414 від 11.07.2012 по TOB ВКФ «Марганецький хлібозавод» (31760832) у липні 2012 року;

На порушення вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по операціям із TOB «Центр Газ Запчастина» (32696035) на суму 1773,91 грн., в т.ч. ПДВ 295,65 грн. за січень 2014 року та TOB «Алекс Авто» (37301471) на суму 2033,93 грн., в тому числі ПДВ 338,99 грн за жовтень 2014 року, використання яких в оподатковуваних операціях звітного періоду та у господарській платника не підтверджено документально;

На порушення вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України до складу податкового кредиту включено у жовтні 2014 року та у грудні 2014 року податок на додану вартість по податковій накладній від 07.10.2014 №29/2 на суму 163125 грн., у тому числі ПДВ 27187,50 грн., отриманій від TOB «Сігнет-Центр» (38180739). В результаті подвійного включення підприємцем зазначеної податкової накладної до податкового кредиту, призвело до заниження податку на додану вартість в жовтні 2014 року в розмірі 27187,50 грн.;

Судом першої інстанції було встановлено наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних ТОВ «Веста 2000», ТОВ «Сігнет Центр», ТОВ «Алекс Авто» та ТОВ «Центра Газ Запчастина».

Матеріалами справи підтверджено використання придбаних товарів у власній господарській діяльності, зокрема при утримання автотранспорту, який позивачем використовувався у господарській діяльності, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії подорожніх листів.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу ) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги є помилковими, оскільки формування суб'єктом господарювання податкового кредиту пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач, маючи у власності автотранспорт, вправі використовувати його у власній господарській діяльності як фізична особа-підприємець, та відносити суми ПДВ, сплачені при придбанні запчастин, до податкового кредиту.

Також судом першої інстанції було досліджено копії податкових декларації позивача за серпень 2013року та грудень 2014року та вірно встановлено, що позивачем податкові зобов'язання за ці періоди відображено без порушень.

Матеріали справи містять докази прийняття відповідачем цієї податкової звітності.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що відповідач не з'ясував та відповідно неуважно та безпідставно здійснив висновки про заниження податкових зобов'язань за серпень 2013 року та грудень 2014року.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що о 31.07.2012 ФОП ОСОБА_1 було повернуто грошові кошти TOB ВКФ «Марганецький хлібозавод» шляхом видачі грошових коштів готівкою представнику ТОВ ВКФ «Марганецький хлібозавод» експедитору ОСОБА_3, про що свідчить видатковий касовий ордер від 31.07.2012 та копія довіреності на отримання готівки (копії наявні в матеріалах справи).

Зазначене спростовує висновки перевірки про заниження податкових зобов'язань за липень 2012 року в сумі 165,04 грн., внаслідок не відображення податкових зобов'язань по контрагенту TOB ВКФ «Марганецький хлібозавод» при отриманні грошових котів на розрахунковий рахунок в сумі 990,24 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 165,04 грн.

Також судом першої інстанції було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не було занижено податкові зобов'язання в сумі 145,20 грн., а було задекларовано помилково більшу суму податкових зобов'язань, зокрема в сумі 147,60 грн., про що свідчить податкова накладна № 136 від 17.07.2012 на суму 885,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 147,60 грн., яка була видана контрагенту КП «ЗАПОРІЖМІСЬКСВІТЛО» та згідно якої зайво задекларовано 2,40 грн. податкових зобов'язань (копія наявна в матеріалах справи).

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність скасування повідомлення-рішення від 19.05.2015 №.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.05.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість на 440,00 грн., з них за штрафними санкціями 440,00 грн.; та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість на 37,50 грн., з них за штрафними санкціями 37,50 грн., то висновки суду першої інстанції про необхідність скасування цих податкова повідомлень-рішень є помилковими.

В акти перевірки зазначено, що на порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України сума по податку на додану вартість, узгоджена в податковому повідомленні - рішенні від 18.09.2012 № по строку сплати 28.09.2012, сплачено (погашено) платником 24.10.2012 у розмірі 375,00 грн. з затримкою 26 календарних днів; 19.11.2012 у розмірі 800,00 грн., 30.11.2012 у розмірі 322,00 грн., 27.12.2012 у розмірі 1078,00 грн. з затримкою від 52 до 90 календарних днів.

Матеріали справи не містять доказів на спростування висновків акту перевірки про несвоєчасну сплату податкового зобов'язання.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції пояснив, що відповідні докази надати не зможе, вони не збереглись.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду в частині в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.05.2015 №, № підлягає скасуванню, в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.05.2015 №, №.

В задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016р. у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Н.П. Баранник