Справа № 552/3067/16-а
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3067/16-а
Провадження № 2-а/552/104/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Полтава про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови серії ПС 2 № 874781 від 31.05.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Посилався на те, що вказаною постановою він визнаний винним в тому, що здійснив стоянку транспортного засобу в районі дії знака 5.11 « Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» чим порушив вимоги п. 17.1 Правил Дорожнього руху України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає постанову незаконною, оскільки пунктом 17.1. ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Однак п. 17.2. ПДР України встановлюється, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Відповідно до п. 1.10. ПДР України стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Він здійснив стоянку с з метою посадкою пасажира, якого чекав. Вважає, що в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній. Також посилався на те, що при накладенні конкретного розміру штрафу інспектор поліції не врахував характер вчиненого правопорушення, його щире розкаяння, ступінь вини, майновий стан, а саме те, що він пенсіонер та є інвалідом II групи, а також інші обставини, що пом'якшують відповідальність. Вважає, що до нього повинні бути застосовані вимоги ст.22 КУпАП . Окрім вказаних позовних вимог позивач оскаржував дії поліцейського.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги частково, тільки в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши сторони , свідка, дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Із постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 31 травня 2016 року серії ПС2 № 874781 убачається, що він визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме в тому, що здійснив стоянку транспортного засобу в районі дії знака 5.11 « Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» чим порушив вимоги п. 17.1 Правил Дорожнього руху України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач зазначив в постанові , що не згоден із вказаною постановою.

Позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження його невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення.

Із змісту адміністративного позову , пояснень позивача даними в ході судового розгляду справи убачається, що позивач не заперечує тієї обставини, що він зупинив транспортний засіб та стояв в районі дії знаку 5.11 « Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» чим порушив вимоги п. 17.1 Правил Дорожнього руху України .

Жодного доказу у підтвердження того, що він здійснював посадку ( висадку) пасажира матеріали справи не містять, а перебування громадян біля транспортного засобу позивача, які стояли на тротуарі та палили, не свідчить про те, що вони мали намір здійснити посадку до транспортного засобу позивача та здійснили таку посадку.

Порушення позивачем ПДР підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2, який підтвердив ту обставину , що позивач здійснив стоянку належного йому транспортного засобу в районі дії знаку 5.11 « Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» , висадку чи посадку пасажирів не здійснював , а також відеозаписом , який здійснювався працівниками поліції , які спростовують пояснення позивача про те, що він зупинився у вказаному місці для посадки пасажирів.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності відповідач не порушив вимоги закону, наклав адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Полтава про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Л.М. Васильєва