Справа № 369/4267/16-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4267/16-а
Провадження № 2-а/369/474/16
ПОСТАНОВА

іменем України

17.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до державного виконавця відділу виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач Державне підприємство «Науково-дослідний виробний агрокомбінат «Пуща-Водиця» звернулося до суду із позовом до державного виконавця відділу виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 27.04.2016 р. на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця ДВС Києво- Святошинського районного управління юстиції Сідельник Н.М. про арешт коштів ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» як боржника у виконавчому провадженні № 50342213.

Як стало відомо позивачу, у відділі ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції знаходиться на примусовому виконанні Наказ №911/4181/15 виданий Господарським судом Київської області 14.12.2015 р. про стягнення з ДП «Агрокомбінат «Пуща- Водиця» (Позивач у цій справі) на користь ТОВ «Київ-Газ-Сервіс» боргу в сумі 58802,10 грн.

Одразу ж після отримання зазначеної вище постанови відповідача, 28.04.2016 р. позивач у повному обсязі сплатив заборгованість перед ТОВ «Київ-Газ-Сервіс» в сумі 58802,11 грн. двома платежами.

Про відсутність заборгованості додатково свідчить лист ТОВ «Київ-Газ-Сервіс від 29.04.2016 року.

Тому, вже станом на 29.04.2016 р. підстави для арешту коштів позивача були відсутні.

Одночасно, 27.04.2016 р., з постанови про накладення арешту на кошти позивача стало відомо, що 13.04.2016 р. у цьому ж виконавчому провадженні №50342213 відповідачами також було прийнято постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 5880,21 грн. в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яку позивач до цього часу так і не отримав, а дізнався лише з постанови про арешт коштів боржника від 13.04.2016 р.

Позивач зазначив, що до цього часу так і не отримав оскаржувану постанову, з її змістом не ознайомлений, однак в постанові про арешт коштів від 13.04.2016 р. відповідач зазначив, що боржник, тобто позивач, рішення самостійно не виконав, у зв'язку з чим в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 13.04.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5880,21 грн.

У зв'язку з цим, позивач не міг скористатися наданим йому процесуальним правом на добровільне виконання рішення суду, у відповідності до положень ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», з причин не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, тим самим позивач був незаконно позбавлений права на добровільне виконання рішення суду у 7-денний термін, а отже підстави для стягнення з позивача суми виконавчого збору відсутні.

Позивач наголосив, що 29.04.2016 року звертався до відповідача з одночасним проханням скасувати постанову про арешт коштів боржника та скасувати постанову про стягнення з нього виконавчого збору, з підстав не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак, до цього часу відповідачами жодної дії на скасування оскаржуваної постанови так і не здійснено, жодної відповіді на адресу позивача не направлено.

Тому, позивач просив суд:

-визнати протиправною Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Сідельник Н.М. від 13.04.2016 року у виконавчому провадженні №50342213 про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 5880.21 грн.;

-скасувати Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Сідельник Н.М. від 13.04.2016 р. у виконавчому провадженні №50342213 про стягнення з Державного підприємства «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 5880,21 грн.;

-стягнути з Відповідача на користь Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» сплачений судовий збір в сумі 1 378,00 грн. у відповідності до законодавства.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду направив заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно ч.ч.5, 6 ЗУ Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебував наказ Господарського суду Київської області № 911/4181/15, виданий 14.12.2015 року щодо стягнення з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ТОВ «Київ-Газ-Сервіс» заборгованості в загальній сумі 58 802,11 грн., про що державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.02.2016 року, ВП № 50342213.

Після відкриття виконавчого провадження ВП № 50342213, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Сідельник Н.М. прийнято постанову від 13.04.2016 року про арешт коштів боржника.

Під час прийняття вказаної постанови державним виконавцем було встановлено, що боржник, тобто позивач, самостійно рішення не виконав.

Також, з вказаної постанови вбачається, що на підставі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову від 13.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5 880,21 грн.

Крім того, відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову від 13.04.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 200,00 грн.

При цьому, копії постанов державного виконавця від 13.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5 880,21 грн., а також про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 200,00 грн., державним виконавцем суду надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 28.04.2016 р. у повному обсязі було сплачено заборгованість перед ТОВ «Київ-Газ-Сервіс» в сумі 58802,11 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 5881 та № 5882 від 28.04.2016 року.

Згідно листа ТОВ «Київ-Газ-Сервіс» від 29.04.2016 року вихідний номер № 07, заборгованість позивача погашена в повному обсязі, у зв'язку з чим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 10.05.2016 року та припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішень.

З матеріалів справи також вбачається, що постанова про арешт коштів боржника від 13.04.2016 року була направлена та отримана позивачем, про що свідчить копія конверту, який адресований ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця».

Згідно копії супровідного листа від 29.02.2016 року, вихідний номер № 1890-7, на адресу позивача також направлялася копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 29.02.2016 року, ВП № 50342213, якою встановлювався строк для добровільного виконання наказу № 911/4181/15 щодо погашення заборгованості позивача перед ТОВ «Київ-Газ-Сервіс». Однак, доказів щодо отримання поштового відправлення позивачем або повернення його на адресу відділу державної виконавчої служби, суду надано не було.

У відповідності до положень ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 69-71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 11,25, 27, 28 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 6, 9, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до державного виконавця відділу виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області Сідельник Н.М., відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Сідельник Н.М. від 13.04.2016 року у виконавчому провадженні №50342213 про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 5 880,21 грн.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Сідельник Н.М. від 13.04.2016 р. у виконавчому провадженні №50342213 про стягнення з Державного підприємства «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 5 880,21 грн.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області на користь Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» сплачений судовий збір в сумі 1 378,00 грн. у відповідності до законодавства.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пінкевич Н.С.