Справа № 462/1353/16-а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Справа № 876/3216/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Залізничному районі м.Львова про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова в якому просив визнати неправомірними дії відповідача, щодо неналежного нарахування йому пенсії, як особі інваліду 2 групи, віднесеної до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії щомісяця в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 червня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з врахуванням виплачених сум.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 15 березня 2016 року позовні вимоги починаючи з 01 червня 2011 року по 13 вересня 2015 року - залишено без розгляду і відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 19 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що його право на пенсію і її розмір визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і це право було захищено рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23 липня 2010 року, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу. Колегія суддів перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Залізничному районі м. Львова, як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи, віднесеної до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (посвідчення серія НОМЕР_1).

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно із ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на час звернення з позовом в суду, норми закону на які посилався позивач були в іншій редакції і в них не були передбачені вищезазначені пільги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 198, ч.1 ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 19 квітня 2016 року по справі №462/1353/16-а - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук