Справа № 815/1771/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1771/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 31.03.2016р. №1/09,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень (від 15.06.2016р. вхід.№15775/16), просить суд визнати протиправним та скасувати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 31.03.2016р. №1/09.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що складений за наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №29/09 від 25.03.2016р. не надано субєкту господарювання для підпису, та надання відповідних пояснень. Також, ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал наголошує на наявності у ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованістю зі сплати послуг з водопостачання. Також, позивач ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал наголошує на тому, що чинним законодавством не передбачено надання декількох приписів на підставі одного акту перевірки.

Відповідач Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 21.04.2016р. вхід.№10482/16), наголошуючи, зокрема, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» не виконано, передбачені приписами ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», та п.п.4 п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, зобов'язання щодо своєчасності проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту воду), що є власністю фізичних осіб, внаслідок чого порушено права споживачів на перевірку міри продукції, що придбавається, яке визначено абз.1 ч.4 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, відповідач зазначає, що позивачем припинено надання ОСОБА_2 послуг з водовідведення, що є нечесною підприємницькою практикою, яка включає в себе агресивні неправомірні дії, що містить елементи неналежного впливу по відношенню до споживача послуг, та є порушенням вимог щодо кількісних та якісних показників послуг, визначених у додатку №1 до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010р. №151, внаслідок чого порушено права споживача на належну якість, обслуговування та безпеку продукції, в частині безпечного для здоров'я та життя побуту.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від повноважного представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс до суду надійшло клопотання (вхід.№16711/16 від 24.06.2016р.) про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 14.03.2016р. по 25.03.2016р., на підставі звернення громадянки ОСОБА_2щодо необґрунтованих дій філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» стосовно безпідставного нарахування боргу за послуги з централізованого водопостачання та блокування внутрішньобудинкової інженерної системи та каналізації в кв.№28, розташованій за адресою: м.Одеса, вул.Заболотного,37, згідно наказу про проведення позапланової перевірки від 14.03.2016року №68-аг, та направлення на проведення перевірки від 14.03.2016року №106, фахівцем Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області проведено позапланову перевірку філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

За наслідками вказаної перевірки Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №29/09 від 25.03.2016р. у висновках якого наголошено, що позивач філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», у порушення вимог ч.2 п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, відмовився від врахування показань обліку холодної води та допустив справляння сплати за нормами (нормативами) споживання за наявності у споживача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) квартирних засобів обліку холодної води без врахування їх показань, що не допускається за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р.

На підставі результатів перевірки, з метою попередження порушень прав споживачів на безпеку продукції (послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення), та недопущення у подальшому застосування ТОВ «Інфокс» філією «Інфоксводоканал» нечесної підприємницької практики, керуючись п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п.7, 8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.п.4.2.1 п.4.2 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених Наказом Мінекономрозвитку та торгівлі України від 07.03.2012р. №310, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» видано ОСОБА_3 про припинення порушень прав споживачів №1/09 від 31.03.2016р., яким субєкту господарювання приписано терміново припинити агресивну діяльність із застосуванням механічної системи блокування каналізації, яка використовується субєктом господарювання, як засіб примусу з метою вимоги оплати споживачами послуг наявної заборгованості.

Не погодившись з означеним ОСОБА_3 Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про припинення порушень прав споживачів №1/09 від 31.03.2016р., позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання його протиправним та скасування.

Так, на думку суду, оскаржуваний позивачем ОСОБА_3 Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про припинення порушень прав споживачів №1/09 від 31.03.2016р., винесено контролюючим органом неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою визначено положеннями Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Положеннями ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" договір про надання послуг з питного водопостачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами.

Статтею 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено умови договору про надання послуг з питного водопостачання. Зокрема, істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору.

У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання.

Частиною 3 статті 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що за згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що договір про надання послуг з питного водопостачання може містити не лише ті істотні умови, що передбачені Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", а також і інші положення,стосовно котрих постачальник питної води та споживач дійшли згоди.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 15.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (Водоканал) та споживачем - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) укладено Договір про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ, відповідно до п.1.2 якого Водоканал зобовязується надавати Споживачеві вчасно послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах Договору.

Згідно з п.п.4.1.3 п.4.1, п.7.3 Договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ від 15.02.2016р. Водоканал має право обмежувати чи припиняти надання послуг у разі прострочення оплати понад 3 місяці до ліквідації заборгованості та оплати Споживачем робіт з припинення та відновлення надання послуг. Договір може бути розірвано достроково у разі виникнення споживчої заборгованості, яка перевищує вартість водокористування за останні два місяці.

Відповідно до п.п.4.4.4 п.4.4 Договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ від 15.02.2016р., Споживач зобовязаний своєчасно виконувати повірку водолічильників за власний рахунок.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, наявна заборгованість зі сплати коштів за отримані послуги з водопостачання, у звязку з чим Споживачу послуг проведено тампонування каналізаційного стояка, про що свідчать наявні у матеріалах справи Акт №2638/4 від 02.12.2015р., Лист ТОВ Інфокс філії Інфоксводоканал від 29.02.2016р. №Д-73ув, надісланого на ім»я ОСОБА_2, а також ОСОБА_1 з особового рахунку ОСОБА_1 №8.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров'я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця та інші умов.

Статтею 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що нечесна підприємницька практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що відповідно до п.п.4.1.3 п.4.1, п.7.3 Договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ від 15.02.2016р. Водоканал має право обмежувати чи припиняти надання послуг у разі прострочення оплати понад 3 місяці до ліквідації заборгованості та оплати Споживачем робіт з припинення та відновлення надання послуг. Договір може бути розірвано достроково у разі виникнення споживчої заборгованості, яка перевищує вартість водокористування за останні два місяці, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (Водоканал) та ОСОБА_1 (Споживач), під час укладення означеного Договору, дійшли згоди щодо можливого алгоритму дій, зокрема, в разі відсутності оплати споживачем за отримані товар та послуги (вода та водовідведення), тобто у разі невиконання саме споживачем своїх обов`язків за укладеним договором. Вказаний алгоритм, при цьому, має ймовірний характер, що підтверджується відповідними умовами договору - "договір може бути розірваний", та "виконавець має право відмовитись".

Між тим, Водоканал повноважний скористатися, передбаченим п.п.4.1.3 п.4.1 Договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ від 15.02.2016р., правом щодо обмеження чи припинення надання послуг виключно у разі не виконання спершу споживачем власних зобовязань за договором, що є обґрунтованою та розумною реакцією постачальника товарів/послуг на відсутність оплати за отриманий товар.

Водночас, сама по собі відмова ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал від постачання води та здійснення водовідведення не впливає на оплату, розмір та стягнення заборгованості, котра сформувалась станом на дату такої відмови.

Відтак, беручи до уваги наведене, судом встановлено, що вищеокреслені умови, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (Водоканал), та споживачем - ОСОБА_1, Договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення №127121/СВ від 15.02.2016р., не можуть вважатися несправедливими умовами, як і не можуть вважатися агресивною, нечесною підприємницькою практикою, (у тому числі, у зв`язку з тим, що вони взагалі не підпадають під визначені категорії в контексті статей 18 та 19 Закону України "Про захист прав споживачів"), а є розумним та достатнім заходом постачальника товару/послуг, направленим на перешкоджання збільшення заборгованості споживача, та, відповідно, нанесенню постачальнику збитків, та до того ж відповідають положенням ст.ст.6, 627, 907 Цивільного кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що 17.03.2016р. ОСОБА_2 повідомила начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області ОСОБА_4 про те, що 16.03.2016р. о 13год. 40хв. водопостачальницьким підприємством проведено розблокування каналізації квартири №28, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Заболотного,37.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал про визнання протиправним та скасування ОСОБА_3 Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 31.03.2016р. №1/09.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал на те, що чинним законодавством не передбачено надання декількох приписів на підставі одного акту перевірки, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно з п.п.4.2.1 п.4.2 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012р. №310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 травня 2012р. за №743/21056 за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення про видання суб'єкту господарювання обов'язкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів.

Отже, судом встановлено, що законодавчо не передбачено будь-яких обмежень чи застережень щодо складення контролюючим органом, за наслідком проведення перевірки з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, виключно одного припису про припинення порушень прав споживачів.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст..ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 31.03.2016р. №1/09, задовльнити.

2. Визнати протиправним та скасувати ОСОБА_3 Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про припинення порушень прав споживачів від 31.03.2016р. №1/09.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал (65039, м.Одеса, вул.Басейна,5, ) судовий збір у сумі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.