Справа № 205/2906/16-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/2906/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об*єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника неправомірними, визнання права на переведення на пенсію по втраті годувальника та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника,-

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2016 року позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Правобережного об*єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника неправомірними, визнання права на переведення на пенсію по втраті годувальника та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інваліда І групи, захворювання якого пов'язане з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року). Згідно експертного висновку МСЕК смерть пов'язана з наслідками аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3 з 01 січня 2012 року по день смерті отримував пенсію як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід першої групи, захворювання якого пов'язанні з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у розмірі фактичних збитків відповідно до ст.. 50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розрахованої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 на підставі довідки про заробіток за роботу в зоні ЧАЕС в розмірі 8120 грн.

На день смерті чоловіка, ОСОБА_1 була пенсіонером та отримувала пенсію, проте розмір пенсії є значно меншим.

13 січня 2016 року звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

25.02.2016 року листом за №М-5/16ос було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника, так як для призначення пенсії по втраті годувальника необхідно надати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження померлого чоловіка ОСОБА_3. Разом з тим, довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження неможливо надати, оскільки АТП «Важавтотранс» ліквідовано, звідки був командирований ОСОБА_3.

На підставі вищевикладеного просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ОСОБА_1 право на отримання пенсії по втраті годувальника та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська провести ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідно до вимог чинного законодавства з розрахунку 50% розміру пенсії, яку отримував на день смерті ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, починаючи з 13 січня 2016 року, тобто з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

В судове засідання представники позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську не з'явився, надали суду письмові заперечення в яких просили справу розглядати за відсутності їх представника.

Відповідно до постанови КМУ № 1055 від 16.12.2015 року Управління пенсійного фонду України в Ленніському районі м. Дніпропетровська припинено з 06.04.2016 року. Правонаступником є Правобережне обєднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

Суд, вивчивши матеріали справи, та перевіривши надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком /а.с.9/

Відповідно до свідоцтва про одруження від 27 серпня 1971 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1./а.с.6/

Судом встановлено, що ОСОБА_3 мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, йому встановлено І групу інвалідності довічно і мав право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с.11/

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджуються свідоцтвом про смерть від 06 серпня 2015 року НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 6102./а.с.7/

13.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку із втратою годувальника /а.с.14-16/

Листом від 25.02.2016 року Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська повідомило позивачу про те, що питання щодо можливості переведення її пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника буде вирішуватись тільки після надання довідки про заробітну плату ОСОБА_3 з визначенням тарифної ставки(посадового окладу) для проведення розрахунку оплати праці в зоні відчуження, застосування кратної оплати праці відповідно до переліку населених пунктів зони відчуження, проведення оплати праці за понаднормований час роботи у вихідні та святкові дні в зоні відчуження. При цьому довідка про заробітну плату повинна бути підтверджена первинними документами /а.с.17-18/

Згідно довідки виданої 09.03.2016 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 має статус вдови ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою/а.с.8/.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1статті 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист; що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов"язалась відшкодувати її за пошкодження здоров"я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть пов"язана з Чорнобильською катастрофою.

Пунктом 4 статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до підпункту 4 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року чітко визначено, що мінімальний розмір пенсії, не працездатного члена сім'ї померлого годувальника повинна складати не менше 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Частиною 2 ст.70 КАС України передбачено, що сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження вимог або заперечень. Проте, відповідачем не надано доказів в обґрунтування правомірності прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника. Відсутність первинних документів на підприємстві, які б підтвердили виконання померлого годувальника роботи, не може порушувати права позивача на отримання пільгової пенсії, оскільки в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника містився повний обсяг документів, який давав йому право на отримання пенсії.

Вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по втраті годувальника із розрахунку 50 % від основної державної пенсії по інвалідності, яку б міг отримувати годувальник при житті, розмір якої не міг бути нижчим ніж 10 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районні м. Дніпропетровська щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з втратою годувальника є протиправними, а посилання відповідача на первині документи не можуть ставитись в залежність отримуваної пенсії позивачем, тому є підстави зобов"язати відповідача провести позивачці з 13 січня 2016 року перерахунок такої пенсії в розмірі, передбаченому вимогами ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вирішуючи питання щодо компенсації понесених судових витрат, суд враховує, що із відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог належить до стягнення 551,20 грн. відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись до ч. 2 ст.19, ч. 2 ст. 46 Конституції України, ст. 13, 49, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 6, 17-19, 94, 104, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об*єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника неправомірними, визнання права на переведення на пенсію по втраті годувальника та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання пенсії по втраті годувальника.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в. м Дніпропетровську провести ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідно до вимог чинного законодавства з розрахунку 50% розміру пенсії, яку отримував на день смерті ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, починаючи з 13 січня 2016 року, тобто з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.Г.Остапенко