Справа № 326/712/16-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/712/16 ар.
Провадження №2-а/326/25/2016

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:
Головуючої-судді Чапланової О.М.
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що він, згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2, від 16.02.1994 року, Серія А №255510, виданого Запорізькою обласною державною адміністрацією, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 30 квітня 1986 року по 1 травня 1986 року та перебував у вказаний період безпосередньо в зоні Чорнобильської АЕС у складі військової частини №83216, що підтверджується довідкою Приморського районного військового комісаріату від 21.10.2015 року №173.

З 14 травня 1984 року по 30 червня 1986 року він проходив строкову військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 та згідно з випискою з наказу №063 від 06.06.1986 року командира дивізії протиповітряної оборони був відряджений в зону Чорнобильської АЕС з 30 квітня 1986 року по 1 травня 1986 року. Згідно виписки з протоколу №6 від 16.07.1993 року засідання комісії для попереднього розгляду спірних питань з визначення статусу особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, йому надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видано відповідне посвідчення, яке на даний час є чинним. Згідно довідки Управління соціального захисту населення № 2576 від 23.05.2016 року він з 28.02.2000 року перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Приморської РДА, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 22.10.2015 року він звернувся до Управління ПФУ в Приморському районі Запорізької області з метою отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, 29.12.2015 року отримав відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з посиланням на те, що в наданих документах не зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де ним виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не зважаючи на наявність витягу з наказу, довідки Приморського райвійськкомату та самого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в якому зазначено, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження у травні-червні 1986 року, незалежно від кількості робочих днів.

Крім того, у відповіді зазначено, що управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області зроблено запит до Департаменту соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації, який надіслав копію його особової справи, на підставі якої йому надано статус ліквідатора та видано відповідне посвідчення. Інших підстав відмови у відповіді не зазначено.

Вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку є неправомірними, оскільки відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.

Позивач просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови в призначенні йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії зі зниженням пенсійного віку; зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно його заяви від 22.10.2015 року.

Позивач та представник позивача Ліпаткіна Е.В., надали письмову заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача УПФУ в Приморському районі Запорізької області Горова Ю.Г., надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує.

Крім того, відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що для визначення права на призначення пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачем до УПФУ в Приморському районі було надано копію посвідчення Серія НОМЕР_2 від 16.02.1994 року, довідку Приморського районного військового комісаріату від 21.10.2015 року №173 та копію виписки з наказу командира ГО дивізії протиповітряної оборони №063 від 06.06.1986 року. Але при зверненні позивачем не були надані первинні документи, які підтверджують період роботи, населений пункт чи об`єкт, де ним виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На запит Управління від галузевого Державного архіву Міністерства оборони України надійшли архівні довідки, в яких зазначено, що підтвердити інформацію щодо участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 30.04.1986 року по 03.05.1986 року в складі військової частини НОМЕР_3 , м. Васильків немає можливості, тому, що в перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_3 по стройовій частині, по бойовій і політичній підготовці за вказаний період відрядження ОСОБА_1 в зони ЧАЕС не відображено. В журналі обліку часу знаходження і доз опромінювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_3 і членів сімей в зоні ЧАЕС ОСОБА_1 не значиться. Згідно виписки з історичного формуляра в/ч НОМЕР_3 , дана військова частина приймала участь в ліквідації аварії на ЧАЕС не в повному складі, а з частини відряджались окремі особи для евакуації матеріальної частини, яка розташовувалась в с. Копачі Чорнобильського району, підлягаючого негайному відселенню в період з 26.04.1986 року по 14 листопада 1986 року. Таким чином, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням норм ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає законних підстав. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із надходженням від осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, за ухвалою суду, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до військового білету серії НОМЕР_4 , виданого Приморським районним військовим комісаріатом Запорізької області 10.05.1984 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано придатним до військової служби, він був призваний на дійсну військову службу і направлений в частину 10.05.1984 року. 14.05.1984 року наказом №99 ОСОБА_1 зараховано до списку в/ч НОМЕР_1 . 30.06.1986 року на підставі наказу МО СРСР №68 від 25.03.1986 року ОСОБА_1 був звільнений (демобілізований) в запас (а.с.7, 15).

Згідно витягу з наказу командира СО дивізії протиповітряної оборони №063 від 06.06.1986 року «Про перебування військовослужбовців частин дивізії в зоні Чорнобильської АЕС» наказано вважати таким, що знаходився в зоні Чорнобильської АЕС,: військова частина НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_1 з 30 квітня по 01 травня 1986 року (а.с.11,14).

Згідно виписки з протоколу №6 від 16.07.1993 року засідання комісії для попереднього розгляду спірних питань з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, постановлено: на підставі наданих документів: витягу з наказу, вважати факт роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження встановленим та клопотати перед комісією ОДА про визнання за ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії (а.с.13).

Згідно із посвідченням Серія НОМЕР_2 , виданим 16.02.1994 року, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у травні і червні 1986 року, незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 року не менше 5, у 1987 році не менше 14 робочих днів (а.с.8).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення № 2576 від 23.05.2016 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.02.2000 року перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Приморської РДА, як учасник ліквідації наслідків ЧАЕС у 1986 році, посвідчення НОМЕР_2 від 16.02.1994 року (а.с.9).

Згідно із довідкою Приморського районного військового комісаріату від 21.10.2015 року №173, ОСОБА_1 , 1965 року народження, з 30 квітня 1986 року по 01 травня 1986 року перебував безпосередньо в зоні Чорнобильської АЕС у складі військової частини №83216 та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Підстава видачі цієї довідки: копія витягу з наказу командира СО дивізії протиповітряної оборони №063 від 06.06.1986 року (а.с.10).

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 22.10.2016 року, ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , м. Умань, з 14 травня 1984 року (наказ №99) по 30 червня 1986 року (наказ №132) у військовому званні «гв. рядовий», на посаді «старший водій-механік підрозділу «Е». В перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_1 за період з 29 квітня - 05 травня 1986 року відображено відрядження ОСОБА_1 у в/ч НОМЕР_3 , місто Васильків, з 30 квітня 1986 року по 03 травня 1986 року (наказ №89 від 30.04.1986 року) (а.с.60).

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.01.2016 року, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (м. Умань) по стройовій частині від 30.04.1986 року № 89 зазначено, що вважати таким, що відбув у службове відрядження в м. Васильків в/ч 27309 для надання допомоги строком з 30.04. по 03.05.86 р. ОСОБА_1 (а.с.50).

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.01.2016 року, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 , м. Васильків по бойовій та політичній підготовці від 06.06.1986 року №063 ОСОБА_1 знаходився в зоні Чорнобильської АЕС у складі в/ч 83216, м. Умань, з 30 квітня по 01 травня 1986 року (а.с.52).

На звернення, з яким позивач звернувся до УПФУ в Приморському районі Запорізької області 22.10.2015 року, щодо попередньої перевірки документів для призначення пенсії за віком із застосуванням статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», УПФУ в Приморському районі Запорізької області повідомило, що призначити позивачу пенсію за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має законних підстав, оскільки при зверненні позивачем не були надані первинні документи, які підтверджують період роботи, населений пункт чи об`єкт, де ним виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.16-18).

Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.
Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 указаного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Відповідно до частини першої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - на 5 років.
Згідно із ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року, передбачено що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вказаний Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, передбачено що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122 або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Верховний Суд України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а) висловив правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону № 796-XII. Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд вважає, що з урахуванням норм діючого законодавства, основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Спірним у справі є право позивача на призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Надані позивачем докази підтверджують його право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії з урахуванням наданих ним документів вказує на те, що він працював у зоні відчуження з 30 квітня 1986 року по 01 травня 1986 року.

За наведених обставин, відмова Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону № 796-12, через відсутність в наданих документах періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту, де ним виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є протиправною.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначаються з більш раннього строку.
Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі із заявою про призначення пенсії 22 жовтня 2015 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі призначити пенсію позивачу зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону № 796-12, з дня звернення - 22 жовтня 2015 року.
Керуючись: Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 8-11, 69-71, 79, 86, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку із застосуванням ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі Запорізької області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на 10 років з дати звернення - 22.10.2015 року.

Постанова постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 30 червня 2016 року.

Постанова буде виготовлена в повному обсязі 05 липня 2016 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Приморський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її надає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

30.06.2016