Справа № 203/1192/16-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1192/16-а
Провадження № 2-а/0203/43/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

15.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роди ДПС ГУНП у Вінницькій області Казьміришина Дмитра Миколайовича про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

встановив:

18 березня 2016 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до поліцейського роди ДПС ГУНП у Вінницькій області Казьміришина Д.М. про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що згідно постанови серії ПС2 № 165221 від 08 березня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що керуючи автомобілем Toyota Prado, державний № НОМЕР_1, проїжджаючи по трасі Стрій-Знам'янка рухався зі швидкістю 125 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості та порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху. Згідно оскаржуваної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та просить суд її скасувати, а провадження за адміністративною справою - закрити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити, вказував, що позивачем жодних порушень Правил дорожнього руху допущено не було, доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано не було, притягнення до адміністративної відповідальності відбулось з порушенням встановленого порядку, позивач рухався зі швидкістю близько 80 км/год і підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності не було.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 08 березня 2016 року поліцейського роди ДПС ГУНП у Вінницькій області Казьміришиним Д.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 905364, на підставі якого ним було винесено постанову серії ПС2 № 165221, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що керуючи автомобілем Toyota Prado, державний № НОМЕР_1, проїжджаючи по трасі Стрій-Знам'янка рухався зі швидкістю 125 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості, чим порушив Правила дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 6)

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано. Постанова про накладення на особу адміністративного стягнення доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є. що ж до протоколу про адміністративне правопорушення, то слід відзначити, що позивачем в постанові надано пояснення про незгоду з викладеними обставинами, вказано, що позивач не перевищував швидкість, а показання приладу для вимірювання швидкості належать іншому транспортному засобу.

Жодних доказів на підтвердження вказаних в протоколі обставин та на спростування доводів позивача відповідачем не надано. При таких обставинах, не доведено правомірності дій відповідача щодо накладення на позивача адміністративного стягнення, а також факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії ПС2 № 165221 від 08 березня 2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 94, 158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до поліцейського роди ДПС ГУНП у Вінницькій області Казьміришина Дмитра Миколайовича про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 165221 від 08 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 15.06.2016 р.

Суддя С.В. Єдаменко