Справа № 804/428/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/428/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2016 року

справа № 804/428/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року по справі № 804/428/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів такий орган не керувався нормами та правилами визначення митної вартості переміщених товарів, прописаними у Митному кодексі України, де визначено, що митна вартість товару визначається за ціною контракту, відносно розбіжностей щодо оплати за поставлений товар відповідачу було надано додаткові пояснення та докази, що не було враховано відповідачем при відмові у митному оформленні. Застосування інших другорядних методів може бути, якщо з наданих декларантом документів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, у цьому разі митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі, однак у випадку митного декларування товарів ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» було дотримано вимоги для визначення митної вартості за основним методом та було надано документи, які дають змогу це встановити. Апелянт вказав, що ним було надано необхідні документи для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах розбіжностей не було, було надано висновок експерта, який підтверджує, що ціна заявлена позивачем у митній декларації відповідає ринковій.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» при поданні до митного органу митної декларації не обґрунтовано застосувало перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною контракту. Суд першої інстанції зазначив, що Дніпропетровська митниця ДФС мала підстави коригувати митну вартість імпортованого товару, оскільки позивачем не було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товару, не було надано документи, підтверджуючі оплату за отриманий товар, документи щодо ціноутворення перевезення товару, надано завідомо недостовірну інформацію митному органу, ціна контракту суттєво відрізняється від ціни придбаного товару у іншого продавця. У митного органу була наявна інформація про ввезення ідентичного товару у цей же період, по значно вищій ціні, що свідчить, що позивач ввозив товар на митну територію України по значно заниженій митній вартості, яка не відповідає наявним у митниці даним.

Матеріалами справи встановлено, що 29.04.2015 року між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компания» (Російська Федерація) (продавець), укладено Контракт №15-0835-12 на поставку товару залізорудного концентрату, на умовах СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці. Згідно додатку № 6 від 26.06.2015 року до контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015 року на постачання продукції, продавець зобов’язувався поставити залізорудний концентрат в кількості 70 тонн за ціною 2192,80 рублів РФ 1 за тону, за умовами поставки, незмінними від базового контракту на умовах СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці.

Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи, не містять всіх даних для визначення митної вартості товару за основним методом, документи містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, та додатком № 6 від 26.06.2015 року, який є не непрямим, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» не наданий. Відповідно до зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2192,80 руб. РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 24,29 руб. РФ/т за 1% Fе долі в пропорції. Відповідно до зазначеного середня вартість одиниці оцінюваного товару заявлена на рівні 2195,96 руб. РФ/т. За даними гр.23 «Документы, приложенные отправителем» скан-копій залізничних накладних, приєднаних до МД від 20.07.2015 року № 110010000/2015/021583, наявні товаросупровідні документи, що надавалися відправником, в т.ч., рахунок-фактура та декларація країни експорту від 29.06.2015 року № 10101100/290615/0000719. Декларантом надано до митного оформлення рахунки фактури продавця, надано рахунки виробника, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки (ОАО «Стойленский ГОК»). Рахунок виробника містить посилання на сертифікат якості для можливості ідентифікації за вмістом Fе, ціна залізорудного концентрату визначена на рівні 1400 рублів РФ/т. Відповідно до зазначеного, рахунок виробника та рахунок продавця містять вартість оцінюваного товару визначену відносно різної базової ціни що залежить від вмісту Fе. За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунок продавця та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище, містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fе, що не відповідає ціні рахунку виробника. Таким чином, відповідні документи продавця та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається. Надані рахунки продавця та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах і печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю. За відомостями гр.46 наданої декларантом ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» копії декларації країни експорту від 29.06.2015 року № 10101100/290615/0000719 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 35,9594 дол. США/т, що за курсом ЦБРФ станом на день оформлення зазначеної МД складає 1970,81 руб. РФ/т, що не відповідає ні рахунку виробника, ні рахунку контрактоутримувача. За умовами контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додатку 6 від 26.06.2015 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно до заяви ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», що викладена у листі від 17.07.2015 року № Довідка транспортування №062Д/1849 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

У зв’язку з вищевказаними розбіжностями, митний орган запропонував ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» надати додаткові документи на підтвердження оплати за товар, складову оплати, підтвердження вартості внутрішнього перевезення, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Вимоги Дніпропетровської митниці ДФС позивачем не виконано.

Відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за 2,9615 рублів РФ за 1 кг, згідно МД від 13.03.2015 року № 110010000/2015/020288, № 110010000/2015/020301.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням, але з метою випуску у вільний обіг товарів скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 МК України та оформив 21.07.2015 року нову ВМД по формі МД-2 № 10010000/2015/021595, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем.

Встановлено, що позивач оскаржив рішення про коригування митної вартості в адміністративному порядку, рішенням № 2290/10/04-50-25-02 від 02.10.2015 року Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості № 110010000/2015/600424/1 від 20.07.2015 року залишене без змін.

Відповідно до ст. 49, ч. 1 ст. 50, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, надані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять пояснень щодо розбіжностей у вартості товару, відсутні підтвердження оплати транспортних та комісійних витрат. Сума заявлена у контракті та у наданих рахунках фактурах не співпадала.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч. 2 ,ч. 3 ст.53 МК України митну вартість товарів підтверджують лише наступні документи: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Варто вказати, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановлено, що продавцем товару відповідно до Контракту є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр.2 МД № №110010000/2015/021595 є ВАТ «Стойленский ГОК». Договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів, приєднаних до ЕМД, декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий. З описаних документів, поданих до митного оформлення декларантом, вбачається, що виробником та відправником товару є ВАТ «Стойленский ГОК», продавцем за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, укладеним позивачем, є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», вказаний Контракт є посередницьким, а не прямим.

Позивач не спростовує обставини, що надані рахунки-фактури продавця та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць країни відправника, всупереч Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням № 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності). Тобто варто зазначити про те, що рахунки-фактури не мають одного з обов’язкових реквізитів, складені з порушенням.

За умовами контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додатку № 6 від 26.06.2015 року, визначено умови поставки СРТ станція Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України.

Згідно п.6 ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно умов поставки Інкотермс 2010 СРТ, фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення) продавець зобов’язується доставити товар названому перевізнику у названий пункт переміщення, крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Тобто пункт доставки товару має значення при визначенні вартості товару.

Митним органом не встановлено включення до митної вартості товару транспортних витрат при перевезенні товару від кордону до станції Дніпродзержинськ, належних документів, підтверджуючих понесення транспортних витрат покупцем, до митного оформлення не надано. Покупцем не надано доказів оплати транспортних витрат і до кордону України.

Як вбачається з матеріалів справи, надані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять пояснень щодо розбіжностей у вартості товару, відсутні підтвердження оплати транспортних та комісійних витрат. Сума заявлена у контракті та у наданих інвойсах не співпадала.

Відповідно до Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року та Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди, ст.54 МК України митні органи мають право перевіряти інформацію щодо визначення митної вартості стосовно її повноти і правильності, здійснювати контроль заявленої вартості, наділені правом прийняття рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної вартості, правом вимоги подання необхідних документів на підтвердження митної вартості, та у встановлених законом випадках правом самостійного визначення митної вартості товару.

Слід зазначити, що відповідно до п.6.1 зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12 - оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначені специфікаціями до контракту. Товар імпортовано за додатком № 6 від 26.06.2015 року, умовами якого передбачено, що товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.

Станом на час подання товару для розмитнення та винесення митницею спірного рішення, оплата за товар не була здійснення, докази здійснення оплати разом з вантажно-митною декларацією подані не були.

До матеріалів справи долучено банківський документ SWIFT від 04.08.2015 року, який не містить посилання на поставку від 20.07.2015 року, не підтверджується оплата саме за поставку партії товару згідно додатку до договору № 6 від 26.06.2015 року. Долучений банківський документ містить розбіжності з сумами оплати, незрозуміло за що така оплата була здійснена. Більше того, банківський документ SWIFT від 04.08.2015 року не містить підтверджуючих реквізитів, печаток банку, належне засвідчення.

Встановлено, що митним органом при здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено встановлено було, що в базі даних ЄАІС наявна інформація щодо митних оформлень аналогічного товару за митними деклараціями та розмитнені на території України у березні 2015 року.

Митний орган обґрунтував, чому ним для визначення митної вартості товару вибрано поставку ідентичного товару ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Позивач відмовляючись надати до Дніпропетровської митниці ДФС пояснення та документи щодо виявлених розбіжностей не підтвердив заявлену митну вартість товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року по справі № 804/428/16 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук