Справа № 2-а/1422/47/12
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а/1422/47/12

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Яворська Н.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді -Димерлія О.О.

судді - Романішина В.Л.,

судді - Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправними та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області в якому просила визнати постанову державного виконавця Корінної В.А., від 13.03.2012 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-4552/11 незаконною; зобовязати відповідача поновити провадження з виконання виконавчого листа.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 13 березня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-4552/2011, виданого 19 грудня 2011 року Снігурівським районним судом Миколаївської області про зобовязання УПФУ в Снігурівському районі здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 15 лютого по 17 червня 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з урахуванням попередньо виплачених сум.

З результатами розгляду справи, 21 травня 2012 року Снігурівським районним судом Миколаївської області ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, УПФУ в Снігурівському районі в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. .

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року Снігурівським районним судом Миколіївської області виданий виконавчий лист № 2-а-4552/2011 про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 15 лютого по 17 червня 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з урахуванням попередньо виплачених сум.

Виконавчий лист перебував на виконанні у головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ Миколаївської області ОСОБА_2, яка 13 березня 2012 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з повним фактичним виконанням рішення в частині проведення перерахунку підвищення до пенсії згідно з виконавчим документом, у звязку з припиненням бюджетного фінансування боржника.

Згідно листа головного державного виконавця стягувану було рекомендовано в порядку ст.. 263 КАС України звернутися до суду з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення з метою чітко визначеного розміру сумі, що підлягає стягненню.

Позивачка отримала постанову про закінчення виконавчого провадження 14 квітня 2012 року, про що свідчить поштовий конверт, а до суду з адміністративним позовом звернулась 20 квітня 2012 року, тобто без порушень строків звернення з позовними вимогами.

Відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

В постанові про закінчення виконавчого провадження головний державний виконавець посилається на п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка містить вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження. Така підстава, як припинення бюджетного фінансування законом не передбачена.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа до суду, який його видав у відповідності до ч. 3 ст. 75 цього Закону, можливо при виконанні рішень, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення і у разі його відсутності.

Зазначена правова позиція суду ґрунтується також і на судовій практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину не виконання своїх обовязків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивачки порушені, оскільки постанова суду спрямована на захист соціальних прав та гарантій ОСОБА_1 фактично не виконана.

У звязку з чим, суд вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправними та його скасування без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з моменту отримання копії рішення сторонами..

.

Доповідач, суддя Димерлій О.О.

суддя Романішин В.Л.

суддя Єщенко О.В.