Справа № 208/1675/16-а
Суддя: Гібалюк Т. Я.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/1675/16-а
№ провадження 2-а/208/76/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області - про визнання протиправною бездіяльності та спонукання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачів звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 Просить суд зобов'язати відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.09.2014 року.

23.05.2016р. представником відповідача суду надано клопотання про заміну сторони відповідача в зв'язку з реорганізацією з Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м.Дніпродзержинська на Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області.

В судове засідання представник позивачки не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду письмове заперечення, у якому просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, в позові просить відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчив матеріали справи, дослідив наявні у справі доказі, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач до жовтня 2000р.мешкав в м. Донецьку, отримував пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. Після від`їзду на постійне місце перебування до Ізраїлю виплату пенсій було припинено.

Постановою Петровського районного суду м.Донецька від 30 березня 2011 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком.

Внаслідок початку проведення на території Донецької області АТО виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з 01.09.2014р.

ОСОБА_2 неодноразово звертався до Пенсійного фонду України щодо вирішення питання пенсійного забезпечення. Листом ПФУ № 13891/К-11 від 05.01.2015р., зокрема, повідомлено, що пенсія буде виплачена після звільнення територій.

04.02.2016р. представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 особисто звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська із заявами про витребування пенсійної справи, взяття на облік та поновлення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

ОСОБА_1 є повноважним представником інтересів ОСОБА_2 у всіх державних органах, у т. ч. в органах Пенсійного фонду України щодо вчинення дій для призначення, поновлення, нарахування, перерахунку та виплати, за довіреністю від 24.01.2016р., посвідченої нотаріусом у місті Рішон Ле-Ціон, Ізраїль.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У відповідності до положень ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України).

В зв'язку з відсутністю пенсійної справи в УПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська були надані всі необхідні та достатні документи для поновлення виплати пенсії.

Крім того, всі відомості пенсіонера ОСОБА_2 для відновлення виплати пенсії містяться в єдиній електронній базі ПФУ. Територіальні органи ПФУ не витребують пенсійні справи на паперових носіях при зверненні за пенсією переселенців з території АТО, а всі відомості отримують із зазначеної електронної бази даних.

Листом відповідача від 12.02.2016р. ОСОБА_1 було відмовлено в зв'язку з тим, що законом не передбачено питання пенсійного забезпечення громадян України, які мешкають за кордоном.

Право на отримання пенсії ОСОБА_2, як громадянина України, що постійно проживає за межами України гарантовано ст. 46 Конституції України, передбачено ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, захищено та відновлено постановою Петровського районного суду м. Донецька від 30 березня 2011р. по справі № 2-а-443/11/0540.

Відповідно ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно ч.2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Відповідно ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно п. 2.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Вищий адміністративний суд в ухвалі від 06.10.2015р. по справі № К/800/34637/15 зазначив: «Проведення соціальних виплат особам в районах проведення антитерористичної операції здійснюється з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» та від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей».

Даними підзаконними нормативно-правовими актами передбачено припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території за фактичним місцем проживання (перебування).

Однак, вищенаведені акти не регулюють питання відносно виплати пенсій громадянам України, які постійно проживають за кордоном та яким пенсія виплачувалась за місцем останнього проживання в Україні на тимчасово окупованій території України або району проведення антитерористичної операції.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пічкур проти України» № 10441/06 від 7 лютого 2014 року (пункти 48-49) зазначив, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об'єктивного та розумного обґрунтування (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства» (Willis v. the United Kingdom), заява № 36042/97, n. 48, ECHR 2002-IV).

Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об'єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю. Договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі «Ван Раалте проти Нідерландів» (Van Raalte v. the Netherlands), п. 39, Reports 1997-I).

Також Європейський суд з прав людини в даному рішенні зазначив, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, врегулювання питання на законодавчому рівні щодо виплати пенсій громадянам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та відсутність вирішення даного питання щодо громадян України, які постійно проживають за кордоном та яким пенсія виплачувалась за місцем останнього проживання в Україні на тимчасово окупованій території України або району проведення антитерористичної операції, за практикою Європейського Суду з прав людини породжує дискримінацію громадян.

Окрім того, рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 передбачалось, що Верховна Рада України повинна привести у відповідність до Конституції України положення інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26.09.2014 р.).

УПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська є територіальним органом Пенсійного фонду України, до повноважень якого, зокрема, входить здійснення обліку пенсіонерів. Як наведено в постанови Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015р. не врегулювання питання визначення територіальних підрозділів для цієї категорії осіб не може бути підставою для обмеження конституційних прав та свобод.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 4-12, 48, 50, 56, 104 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не взяття на облік та не поновлення виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська взяти на облік та поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_4 з дати припинення - 01.09.2014р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Гібалюк Т. Я.