Справа № 233/2771/16-а
Суддя: Наумик О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О.О., розглянувши у скороченому провадженні в м. Костянтинівці Донецької області справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Костянтинівської міської Ради про визнання дій протиправними та стягнення щорічної разової державної грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В

09.06.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту Костянтинівської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області в частині відмови в нарахуванні та виплаті йому як інваліду війни 3групи разової грошової допомоги за 2016 рік;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області зробити перерахунок та виплатити на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 5 травня за 2016 рік у розмірі 5600 грн.,

пославшись на таке:

Він має статус інваліда війни 3-ї групи і відповідно до закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту» йому гарантовано виплату щорічної разової державної грошової допомоги до дня 5 травня.

Мінімальна пенсія за віком визначається у відповідності із ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щорічно йому надавалася разова грошова допомога згідно з його статусом у різних розмірах. У травні 2016 року йому стало відомо, що згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам 3 групи до 5 травня повинна надаватися разова грошова допомога у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком, тоді як виплата здійснена в значно меншому розмірі.

28 квітня 2016 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням про виплату заборгованості, яка утворилась, в чому йому було відмовлено з роз'ясненням, що ним отримана разова допомога у розмірі 2310 гривень. Відмова вмотивована тим, що виплати провадилися згідно із законодавством про державний бюджет, яким встановлені відповідні розміри допомоги на кожен рік.

Оскільки спірні правовідносини не являються бюджетними, а зміни до спеціального закону не вносилися, вважає, що відповідач грубо порушив статтю 22 Конституції України, а також ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розмір недоотриманої їм допомоги складає (1130 грн. * 7) - 2310 грн. = 5600 грн.

Розгляд поданої позовної заяви проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач - Управління праці і соціального захисту населення Костянтинівської міської Ради, письмових заперечень на адміністративний позов не подав.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус інваліда війни 3-ї групи, що підтверджується посвідченням серії ІІ №673504 від 14.07.2003 р. та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач перебуває на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради.

28 квітня 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про виплату заборгованості щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня до розміру, встановленого ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Листом від 04.05.2016 р. за № 01-20-3181-08 УСЗН Костянтинівської міської ради повідомило, що Управління є бюджетною установою, яка за своїми функціями здійснює нарахування та виплату одноразової грошової допомоги до Дня перемоги 5 Травня відповідно до діючого законодавства в межах затверджених кошторисом асигнувань на зазначені виплати.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 Травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Виплата разової грошової допомоги до Дня Перемоги за 2016 рік згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 141 здійснена на розрахунковий рахунок позивача, на який зараховано 2310,00 грн., тож щорічна разова грошова допомога до 5 Травня виплачена у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацем 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (зі змінами і доповненнями) передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога, для інвалідів 3 групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Положення даної статті були змінені з п.20 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», за яким: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України у межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Зі змісту п.2 Розділу III вказаного вище Закону Розділ II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діяв до 31.12.2008 р.

Разом із тим, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», в тому числі щодо внесення змін до статей 12,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009-2016 роках зміни до абз.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не вносилися.

Тобто, діючою та чинною є редакція зазначеного Закону, відповідно до якої, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога, для інвалідів 3 групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги інвалідам війни - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга.

Поряд з цим, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи те, що позивач є інвалідом війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши інвалідів війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є інвалідами війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни IIІ групи в розмірі 2310 гривень.

За таких обставин, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме частина 5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанова Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, виплативши в квітні 2016 року позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 2310 грн., тобто у розмірі що визначений постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Законом, а тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Костянтинівської міської Ради про визнання дій протиправними та стягнення щорічної разової державної грошової допомоги - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області в частині відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 як інваліду війни 3групи разової грошової допомоги за 2016 рік;

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області зробити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 5 травня за 2016 рік у розмірі 5600 грн.,

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

С у д д я