Справа № 510/1894/15-а
Суддя: Дудник В. І.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/1894/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Ренійському районі Одеської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративною позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України у Ренійському районі Одеської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду відповідні письмові заперечення, зазначивши, що дії відповідача УПФУ в Ренійському районі є правомірними, такими, що відповідають положенням чинного законодавства.

В ході розгляду справи судом були досліджені: копія рішення УПФ України у Ренійському районі № 112/12 від 23.12.2014р.; копія листа УПФ України у Ренійському районі від 09.01.2015р. № 28102; копії заяв ОСОБА_1 до УПФ України у Ренійському районі від 12.12.2014р.; 11.02.2013р., 18.12.2013р.; копія скарги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області від 16.01.2015 р. № 22/А-11; копія відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 30.01.2015р. №22/А-11; копія скарги ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України від 06.03.2015р.; копія підтвердження відправлення скарги до Пенсійного фонду України; копія квитанції про сплату відправлення, опис вкладення, рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення; копія скарги ОСОБА_1 до ПФ України від 06.08.2015р.; копія відповіді ПФ України від 08.09.2015 р. № 8496/А-11; копія Форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_1 станом на 06.01.2015р.; копія листа Управління ПФУ у Ренійському районі № 1643/02 від 21.11.2014р.; копія відповіді ВАТ «Придунайський» № 229 від 04.12.2014 р.; копія перерахунку № 237 від 24.09.2012р.; копія наказу ВАТ «Придунайський» № 9 від 01.02.2013 р.; копія наказу ВАТ «Придунайський» № 04-К від 04.02.2013р.; копія трудової книжки; копія вступної та резолютивної частини рішення Ренійського районного суду від 25.01.2013р.; копія рішення апеляційного суду Одеської області від 30.04.2013р.; копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2013р., а також пенсійна справа позивача № 126567 у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1, посилається на те, що 17.07.2012р. була незаконно звільнена з ініціативи адміністрації ВАТ «Придунайський» з посади головного бухгалтера. Не погоджуючись зі своїм звільненням, вона звернулася до Ренійського районного суду з позовною заявою про захист трудових прав, скасування незаконних наказів, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу. 25.01.2013р. суд задовольнив її позовні вимоги і поновив ОСОБА_1 на роботі, допустивши негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 3 614 грн. 00 коп. Адміністрація ВАТ «Придунайський» відмовилася виконати рішення суду в добровільному порядку, тому ОСОБА_1 була відновлена на роботі тільки 01.02.2013р. наказом № 9. Не пропрацювавши жодного дня, 04.02.2013р., ОСОБА_1 звільнилася за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з неможливістю продовжувати трудові відносини з причини виходу на пенсію. Апеляційний суд Одеської області залишив рішення Ренійського районного суду в силі, а апеляційну скаргу ВАТ «Придунайський» без задоволення. 17.09.2013р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою скасував усі попередні судові рішення та повернув справу на новий розгляд до суду першої інстанції. На нинішній час з підстав ст. 116 ЦПК України, справу передано для розгляду до Болградського районного суду Одеської області, у провадженні якого вона і перебуває. Після оголошення судового рішення ОСОБА_1 жодного дня не працювала у ВАТ «Придунайський», не отримувала заробітну плату та компенсацію за вимушений прогул, за винятком місячного заробітку в порядку негайного виконання судового рішення, а також компенсацію за невикористану відпустку, нараховану за час відновлення на роботі в сумі 203 грн. 31 коп.

23.12.2014р. управлінням ПФУ в Ренійському районі Одеської області було прийнято рішення № 112/12 про утримання з пенсії ОСОБА_1 суму переплати за період з 24.07.2012 р. по 04.02.2013р. в розмірі 14 140 грн. 97 коп. Рішення № 112/12 було прийнято після скасування рішення районного суду Ренійського району Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ. З відповідей управління ПФУ в Ренійському районі та головного управління ПФУ в Одеській області на обґрунтовані скарги позивача, вбачається, що нібито позивач не повідомляла органи пенсійного фонду України про прийняті судові рішення, чим, на думку органів ПФУ, допустила зловживання. Але позивач, вважає, що рішення № 112/12 про утримання сум пенсії, надміру виплачених їй внаслідок переплати пенсії є неправомірним, оскільки ОСОБА_1 періодично в письмовому вигляді сповіщала управління ПФУ в Ренійському районі про всі судові рішення, прийняті за її позовом про поновлення на роботі. Крім того, позивач додала, що адміністрація ВАТ «Придунайський» недостовірно сформувала дані у персоніфікованому обліку застрахованої особи ОСОБА_1, з вересня 2012р. по лютий 2013р. включно, у таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам» до «Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування до органів доходів і зборів». Таким чином, рішення № 112/12 управління ПФУ в Ренійському районі Одеської області від 23.12.2014р. про утримання переплати у сумі 14 140 грн. 97 коп. за період з 24.07.2012р. по 04.02.2013р. не відповідає вимогам діючого законодавства, у звязку із чим позивач звернулась до суду із відповідними вимогами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та проаналізувавши положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Як було встановлено судом и вже зазначалося вище, з липня 2012р. по теперішній час відкрите питання щодо вирішення трудових відносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Придунайський» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 25.01.2013 року по справі 1523/1195/2012, було частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.04.2013р. апеляційну скаргу ПАТ «Придунайський» залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а рішення Ренійського районного суду змінено у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.09.2013р., касаційну скаргу ПАТ «Придунайський» задоволено частково, рішення Ренійського районного суду від 25.01.2013р. та апеляційного суду Одеської області від 30.04.2013р. скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що наказ № 9 від 01.02.2013р. ВАТ «Придунайський», прийнятий на підставі рішення районного суду, а також запис у трудовій книжці про поновлення на роботі, втратили свою юридичну силу, оскільки в результаті скасування Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ відпала правова підстава у вигляді рішення районного суду.

Треба зазначити, що після оголошення судового рішення позивач ОСОБА_1 жодного дня не працювала у ВАТ «Придунайський» (в п'ятницю, 1 лютого, було видано наказ № 9 про відновлення, а в понеділок, 4 лютого, вона звільнилась за власним бажанням, наказ № 04-К), не отримувала заробітну плату та компенсацію за вимушений прогул, за винятком місячного заробітку в порядку негайного виконання судового рішення, а також компенсацію за невикористану відпустку, нараховану за час поновлення на роботі в сумі 203 грн. 31 коп.

Так, позивачу ОСОБА_1, як колишньому головному бухгалтеру ПАТ «Придунайський», управлінням ПФУ була призначена пенсія за віком з 24.07.2012р. відповідно до п. 7-2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058, із змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668 (далі - Закон), згідно якого до 01.01.2015р. право на достроковий вихід на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

23.12.2014р. управлінням ПФУ в Ренійському районі прийнято рішення № 112/12 про утримання з пенсії ОСОБА_1 суму переплати за період з 24.07.2012 року по 04.02.2013р. у розмірі 14140 грн. 97 коп., посилаючись на те, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за період з липня 2012р. по лютий 2013р. періодично підприємством ПАТ «Придунайський» сплачувались внески, що підтверджує статус працюючої особи позивача, крім того, управлінням не отримано ані від ОСОБА_1А ані від ПАТ «Придунайський» копій наказу про визнання недійсними наказу від 01.02.2013 № 9 про поновлення на роботі ОСОБА_1 та наказу від 04.02.2013 № 04-к про звільнення ОСОБА_1, а також трудову книжку з відповідними записами про визнання недійсними вищезазначених наказів.

Відповідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав. Зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Перелік підстав для утримання надміру виплачених пенсій є вичерпним.

Факт того, що позивач не допускала зловживань зі свого боку і надавала в органи Пенсійного фонду України відомості про зарахування чи звільнення з місця роботи, або прийняті судами рішення, підтверджується копіями заяв ОСОБА_1 від 11.02.2013р., 18.12.2013р., 12.12.2014р., які містяться в матеріалах справи. Тобто, позивач періодично в письмовому вигляді сповіщала управління ПФУ в Ренійському районі про всі судові рішення, прийняті за її позовом про поновлення на роботі. Тому інформація у відповідях органів ПФУ про те, що нібито позивач не повідомляла органи Пенсійного Фонду України про прийняті судами рішення є недостовірною.

Крім того, з 24.07.2012р. по 04.02.2013р. позивач не одержувала доходу, який би був базою для нарахування та утримання єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Так, відповідно до листа ПФУ «Щодо нарахування ЄСВ на суми компенсації за невикористану відпустку» від 06.08.2013 р. N 20685/03-30, компенсація за невикористану відпустку при умові її виплати після звільнення працівника, не є базою нарахування та утримання єдиного внеску. Відповідно до листа ПФУ № 21737/03-20 від 12.10.2011 «Щодо нарахування ЄСВ на зарплату, стягнуту за рішенням суду на користь працівника», сума відповідно до Виконавчого листа не є базою нарахування та утримання єдиного внеску. Тобто, адміністрація ВАТ «Придунайський» недостовірно сформувала дані у персоніфікованому обліку застрахованої особи ОСОБА_1 за період вересня 2012 р. по лютий 2013р. включно. Недостовірне формування даних у персоніфікованому обліку застрахованої особи ОСОБА_1 порушує конституційні права працівника на соціальний захист.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що має достатньо правових підстав для визнання неправомірним рішення № 112/12 управління ПФУ в Ренійському районі Одеської області від 23.12.2014р. про утримання з позивача переплати у сумі 14 140 грн. 97 коп., у звязку із чим задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 21, 46, 55, 64 Конституції України ст. ст. 6, 11, 14, 18, 72, 86, 94, 104 КАС України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

П О С Т А Н О В И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення № 112/12 від 23 грудня 2014 року управління Пенсійного Фонду України в Ренійському районі Одеської області щодо ОСОБА_1 про утримання 14140 грн. 97 копійок - визнати неправомірним.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Ренійському районі Одеської області припинити утримання переплати з дня прийняття постанови суду по даній справі.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Ренійському районі Одеської області повернути ОСОБА_1 незаконно утримані з її пенсії суми коштів згідно з рішенням від № 112/12 від 23 грудня 2014 року по дату прийняття постанови по даній справі.

Присудити на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп., та банківські послуги у сумі 5 грн. 00 коп. із державного бюджету України.

Строк оскарження постанови до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя В.І. Дудник