Справа № 820/8008/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

"14" червня 2016 р. Справа № 820/8008/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про відстрочення виконання постанови суду від 21 квітня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області звернулось до суду з заявою про відстрочення виконання постанови суду від 21 квітня 2016 року по адміністративній справі № 820/8008/15 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, до канцелярії суду 09.06.2016 року надав заперечення на заяву про відстрочку виконання постанови суду в якій просив у її задоволенні відмовити та розглядати заяву без його участі.

Представник ТУ ДСА до судового засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Тому у відповідності до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове за сідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 263 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2016 року по адміністративній справі № 820/8008/15 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії було відмовлено.

Відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 року за № 820/8008/15 року скасована. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України " Про судоустрій і статус суддів". Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за період 29.03.2015 р. по 08.09.2015р. відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та здійснити її в повному обсязі відповідні виплати з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представник ТУ ДСА у своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду зазначає, що 27.05.2016 року на його адресу надійшов лист про направлення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 25.05.2016 року для виконання та відома, винесеної на підставі виконавчого листа від 18.05.2016 року № 820/8008/15, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

Однак, у ТУ ДСА у Харківській області відсутні кошти для виконання рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, а лише може подати пропозиції до бюджетного запиту при плануванні обсягу бюджетних коштів, необхідних для наступного бюджетного періоду - 2017 року.

На підтвердження відсутності грошових коштів, відповідачем надано розрахунок фонду оплати праці до кошторису на 2016 рік для місцевих судів та зазначає, що до кінця 2016 року ТУ ДСА у Харківській області, як розпорядника бюджетних коштів не вистачає грошових коштів у сумі 22426600,00 грн. для оплати суддів та працівників апарату.

Крім того зазначає, що на даний час дана категорія справ щодо перерахунку заробітної плати працівників апаратів судів продовжують оскаржуватися, єдиної практики не існує. У зв'язку з зазначеними обставинами, по справах з аналогічними позовними вимогами, 07.04.2016 року Верховним судом України ухвалено рішення про відкриття провадження. Так, на підставі ст. 156 КАС України, місцеві адміністративні суди зупиняють провадження до прийняття рішення Верховним судом України, тобто на даний час, не вичерпані і очікують подальше врегулювання.

Відповідно до ст. 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України визначено принцип збалансованості Державного бюджету України, відповідно до якого повноваження на здійснення витрат бюджету мають відповідати обсягу надходжень бюджету на відповідний бюджетний період.

Відповідно до частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюється лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Як свідчать вищенаведені обставини та матеріали справи, підставою для відстрочки виконання рішення відповідач вказує складну фінансово-економічну ситуацію, що повязано з відсутністю бюджетних призначень згідно кошторису на 2016 рік та наявністю заборгованості з бюджету для оплати праці суддів та працівників апарату до кінця 2016 року.

Таким чином, зазначені обставини ускладнюють виконання рішення та є підставою для надання відстрочки його виконання.

Відповідно ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

В розумінні наведеної ст. 263 КАС України, при вирішенні заяв про відстрочку чи розстрочку виконання рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності відповідно до положень ст.86 КАС України, суд приходить до висновку, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви є винятковими, які вказують на неможливість виконання судового рішення, а тому заява підлягає задоволення.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення заяви Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 165, 186, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про відстрочення виконання постанови суду від 21 квітня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Відстрочити виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії до затвердження розпису Державного бюджету України на 2017 рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.В. Мельников