Справа № 316/1088/15-а(2-а/316/1/16)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2016 рокусправа № 316/1088/15-а(2-а/316/1/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Суховарова А.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось з позовом до виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 19.03.2015 №91.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано позивачем не планувалось укладання правочинів, а виконувалось рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди та те, що у неповнолітньої ОСОБА_2 право користування квартирою відсутнє.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники процесу не з'явились, будучи повідомленими про дату, час, місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до суду було оскаржено рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 19.03.2015 №91, яким було відмолено відділу держаної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування.

Рішення обґрунтовано тим, що у казаній квартирі мешкає неповнолітня ОСОБА_2 2010р. народження.

Відкриваючи провадження у справі та вирішуючи спір по суті в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції виходив з тих міркувань, що даний спір є адміністративним.

З таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правовий статус органів опіки та піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України, главою 19 Сімейного кодексу України і Правилами опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року, що діють у частині, яка не суперечить названим кодексам.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування визначено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Пунктом 1.3 вказаних Правил визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно статті 246 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Положеннями статті 243 цього ж Кодексу передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Необхідність перевірки наявності дозволу органу опіки та піклування на укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5

Таким чином, правовідносини, які виникли у даному випадку, випливають із житлових, а відтак згідно правил визначених статтею 15 ЦПК України, розгляд даної категорії справ має здійснюватись в порядку визначеному цим Кодексом.

Звідси випливає, що зазначений спір не є адміністративним, оскільки заявлені у справі вимоги пов'язані зі здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій у сфері, яка виключена законом з-під юрисдикції адміністративних судів.

Наведених положень закону та підзаконних нормативних актів суд першої інстанції не врахував і помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

Суд роз'яснює позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 198, 203, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Н.П. Баранник