Справа № 562/1099/16-а
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1099/16-а>
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

30.06.2016 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді Кушніра О.Г. ,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення йому виплати з 01 січня 2016 року пенсії по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому призначену пенсію, починаючи з 01 січня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 23 квітня 2014 року йому призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Здолбунівського району Рівненської області. З 01 січня 2016 року відповідач припинив йому виплату пенсію з тих підстав, що він працює в Національній поліції на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Національна поліція є правоохоронним органом, діяльність якої координується Міністром внутрішніх справ України, а тому обмеження в отриманні пенсії на нього не поширюються.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що Головне управління ПФУ в Рівненській області діяло відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно до якого з 01 січня 2016 року позивачу, який працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тимчасово до 31 грудня 2016 року виплату пенсії призупинено. До п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року Національна поліція не входить, просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 23 квітня 2014 року отримує пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач ОСОБА_1, як державний службовець 13 рангу, працює на посаді слідчого Головного управління Національної поліції в Рівненській області за переведенням із Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується наказом №3 по особовому складу від 07 листопада 2015 року, а отже відноситься до переліку осіб, які зазначені в ч.1 ст.54 указаного вище Закону.

З преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається, що цей закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст.ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції із змінами, внесеними Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

У звязку з такими змінами у Законі, який регулює порядок виплати пенсій, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01 січня 2016 року припинено виплату позивачу пенсії, який продовжує працювати, про що повідомлено позивача листом від 31 березня 2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII визначено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, ОСОБА_4 національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих обєктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Національна поліція та її структурні підрозділи не включені у перелік відомств, перелічені указаним вище пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII, та відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, тобто не входить до складу МВС України.

Єдиною підставою для поновлення виплати вищевказаних пенсій, згідно положень ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є звільнення особи з роботи на посадах та на умовах, передбачених положеннями цієї статті. Інших підстав для поновлення пенсії не передбачено.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, необхідно виходити з положень спеціального законодавства, якими у даному випадку є ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка не визнана неконституційною, є чинною та підлягає виконанню всіма органами Пенсійного фонду України.

Таку правову позицію, зокрема, висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 05 квітня 2016 року (справа №К/800/826/16/).

А згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області позивачем не доведена, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 17, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 /десяти/ днів з дня її проголошення.

Повний текстом постанови виготовлений 04 липня 2016 року.

Суддя: