Справа № 404/3704/16-а
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3704/16-а
Номер провадження 2-а/404/1037/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

з секретарем Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Накопюк Ігоря В`ячеславовича про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови ПС3 № 116498 від 08.06.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП Николюк Ігоря В`ячеславовича щодо винесення постанови ПС3 № 116498, скасувати постанову ПС3 № 116498від 08.06.2016 року.

В обґрунтування доводів позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що 08.06.2016 року о 01:20 год. за адресою вул. В. Перспективна, 65, навпроти входу в цілодобову аптеку, став для того, щоб купити ліки, при дачі пояснень патрульний на це не звернув увагу, пояснивши, що в цьому місці нібито він створює перешкоду для проїзду транспорту, вважає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, після висловлення звинувачень, інспектор Николюк І.В. пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

ПозивачОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в адміністративному позові, підтримав в повному обсязі. Додавши, що правопорушення дійсно було скоєно, проте з постанови від 08.06.2016 року вбачається, що «водій здійснив зупинку 08.07.2016 року, що не відповідає дійсності; а також вказано адресу не дійсну місцю зупинки автомобіля, вказано адресу АДРЕСА_1 , а повинна бути вул. Соборна, 65.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав до суду відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 08.06.2016 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, зазначивши, що оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає, свої дії вважає законними, вчиненими в межах наданих йому законом повноважень.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2016 року інспектором роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді ДПП Николюк І.В. було винесено постанову серії ПС3 № 116498 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за результатами якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 08.07.2016 р. близько 01 год. 20 хв. керуючи автомобілем Заз део Т13110 н.з. НОМЕР_1 в м. Кіровоград по вул. Соборна, 80/76, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, чим порушив п.15.9 ПДР України, чим вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст. 72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 268 КУпАП, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а відтак будь яких сумнівів з приводу наявності вини позивача ОСОБА_1 відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП саме 08.07.2016 року. А крім того, не вірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вищевказані події відбувались за адресою: АДРЕСА_2 , а в постанові зазначено - АДРЕСА_3 .

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його без розсудливо, а тому позов підлягає задоволеню, із скасуванням оскаржуваної постанови.

Статтею 171-2 КАС України передбачено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Проте рішенням Конституційного суду України від 08.04.2015 року положення статті 171-2 КАС України визнано неконституційним. А тому, суд приходить до висновку, що постанова суду має бути оскаржена.

Керуючись ч. 1 ст. 122, п.1 ст. 247, ст. ст. 33, 251, 280, 283, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 10-11, 71, 86, ст. ст. 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 1 батальону УПП в м. Кіровограді Накопюк Ігоря В`ячеславовича про визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови ПС3 № 116498 від 08.06.2016 року - задовольнити.

Скасувати постанову ПС3 № 116498 від 08.06.2016 року, винесену інспектором ПП роти № 1 батальйону УПП в м. Кіровограді Накопюк Ігорем В`ячеславовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда І. Л. Павелко