Справа № 810/2340/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. м. Київ К/800/53477/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
Ліпського Д.В.,
Ситникова О.Ф., секретаря судового засідання Ковтонюка С.Д., за участю представника позивача Мельника О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

за касаційною скаргою Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року,

встановив:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі - ТОВ «Білоцерківвода») звернулось в суд з позовом до районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 27.04.2015 року ВП № 47016703.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправною і скасовано постанову державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Карпенко Н.В. про накладення штрафу від 27.04.2015 року по виконавчому провадженню № 47016703.

У касаційній скарзі районний відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, із посиланням на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

В запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Білоцерківвода» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, у зв'язку з їх законністю та обґрунтованістю.

Справа вирішується за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 26.03.2015 року постановою державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження № 47016703 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області, виданого 24.03.2015 року на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі № 911/3750/14, згідно з яким ТОВ «Білоцерківвода» зобов'язано передати ТОВ «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до семи днів з дня її винесення.

У зв'язку з відмовою боржника ТОВ «Білоцерківвода» виконати рішення господарського суду добровільно у встановлений державним виконавцем строк, 08.04.2015 року відповідачем прийнято постанову про накладення на товариство штрафу у розмірі 680,00 грн.

27.04.2015 року відповідачем прийнято постанову № 47016703 про накладення на ТОВ «Білоцерківвода» штрафу у розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання боржником рішення суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів. Однак з таким висновком погодитись не можна.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 30 червня 2015 року (справа № 825/2566/14).

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Враховуючи, що позивач є боржником у виконавчому провадженні № 47016703, ним оскаржується постанова державного виконавця при виконанні судового рішення, ухваленого відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, то даний спір не відноситься до адміністративної юрисдикції.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 228 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій помилково прийняли до свого провадження і розглянули справу, яка відноситься до юрисдикції господарського суду, а тому ухвалені ними рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К. Ліпський Д.В.
Ситников О.Ф.