Справа № 813/952/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2016 р. м. Київ К/800/22170/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Інспекція)

на окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2013

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015

у справі № 813/952/13-а (876/6419/13)

за позовом приватного підприємства "Техінфо" (далі - Підприємство)

до Інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року Підприємство звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2013 № .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015, позов задоволено.

До того ж, Львівським окружним адміністративним судом 26.03.2013 було винесено окрему ухвалу для вжиття Інспекцією дієвих заходів для усунення виявлених судом порушень при оформленні акта перевірки від 19.12.2012 № 4560/15-40/23273723 та розгляді аргументів платника.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 зазначену окрему ухвалу залишено без змін.

У касаційній скарзі до Вищого адміністративного суду України Інспекція просить скасувати оскаржувані судові акти, посилаючись на відсутність у даному разі підстав для постановлення окремої ухвали. Зокрема, заявник зазначає, що здійснена в акті перевірки кваліфікація правовідносин платника із задекларованим контрагентом (товариством з обмеженою відповідальністю «Сана Прим») була об'єктивною та відповідала поданим платником та дослідженим під час перевірки документам.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з урахуванням такого.

Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб'єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв'язання спору по суті. При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи у публічно-правових відносинах.

У справі, що переглядається, винесення окремої ухвали суди мотивували тим, що висновки посадових осіб контролюючого органу щодо фіктивності правовідносин Підприємства із товариством з обмеженою відповідальністю «Сана Прим» зроблені без належного дослідження усіх первинних документів платника, а тому не є об'єктивними; Інспекцією не враховано аргументи, наведені платником.

За своїм правовим значенням акт перевірки, виходячи зі змісту положень стаття 86 Податкового кодексу України, призначений для оформлення результаті податкової перевірки та є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думку з приводу відповідності поведінки платника у сфері податкових правовідносин вимогам чинного законодавства. Акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника.

Саме по собі формування Інспекцією висновків в акті перевірки не призвело до порушення прав платника (позивача у справі); необ'єктивність цих висновків слугувала підставою для прийняття судом рішення про задоволення позову. Винесення ж оспорюваної окремої ухвали не сприяло будь-якому припиненню правопорушення та/або відновленню порушеного права.

Таким чином, прийняття окремої ухвали у даній справі не відповідає вимогам статті 166 КАС.

За таких обставин, керуючись статтями 220-231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

2. Скасувати окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 у справі № 813/952/13-а (876/6419/13).

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько