Справа № 2-а-4906/11
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________Справа№ 2-а-4906/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2011 року

суддя Київського районного суду міста Одеси Таварткіладзе О. М.,розглянувши у скороченому провадженні у залі суду в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, суд

В С Т А Н О В И В:

04.08.2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогою ухвалити рішення, яким визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси нарахувати та сплатити щомісячну державну допомогу як «дитині війни»за період з 1 січня 2011 року по нинішній час включно, посилаючись на те, що вона є «дитиною війни», а ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачає право «дитини війни»на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2011 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»за період з 01.01.2011 року по 04.02.2011 року залишено без розгляду. При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_2 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

УПФ України в Київському районі м. Одеси, було сповіщено про розгляд справи у скороченому провадженні, про строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення.

УПФ України в Київському районі м. Одеси не визнаючи позов ОСОБА_2, направило заперечення проти адміністративного позову, в якому посилалось на наступне: Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»визначено, що пільги дітям війни, встановлені ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»запроваджуються у 2006 році поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі, в порядку, визначеному Кабміном України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати підвищення до пенсії дітям війни. Ст.71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік»дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року визнано, що ст.71 Закону «Про Державний бюджет»не відповідає Конституції України. Але рішення про відновлення дії ст.6 Закону не приймалось. На теперішній час обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом «Про соціальний захист дітей війни»здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту громадян». Дітям війни підвищення до пенсій проводиться у таких розмірах: з 22 травня 2008 року -48,1 грн., з 1 липня 2008 року - 48,2 грн., з 1 жовтня 2008 року - 49,8 грн.

Крім того, представник відповідача посилався і на те, що відповідно до вимог ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і до категорії громадян, які мають статус «діти війни»не застосовується. Так в ст. 7 Закону №2195-1У зазначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється тільки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу будь які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно з п.5 ст.51 Бюджетного кодексу, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. У Державному бюджеті на 2009 та 2010 р. не були передбачені видатки на виплату підвищення до пенсії дітям війни понад вищезазначені розміри. Відповідач у своїх письмових запереченнях також посилався на порушення позивачкою строку звернення до суду за захистом свого права.

Суд, вивчивши надані документи встановив наступне:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком і має статус «дитини війни».

Згідно із вимогами Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Такі виплати у 2006-2007 роках УПФ України не проводило, а у 2008, 2009 та 2010 виплатило частково - у розмірі 10% від прожиткового мінімуму. Позивачка звернулась до відповідача з заявою про виплату передбаченої законом щомісячної державної соціальної допомоги, отримала лист про відмову у задоволенні заяви, вважає своє право на отримання підвищення до пенсії порушеним і звернулася до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 посилається на рішення Конституційного Суду України по справі за №1-29 від 9 липня 2007 року про визнання таким, що не відповідає Конституції України п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст.8,22,55,95 Конституції України.

При вищевикладених обставинах, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Право позивачки на отримання підвищення до пенсії (у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком) передбачено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни». На 2007 рік дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено ст. 111 Закону від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії ст.6 Закону. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року УПФ України в Київському районі м. Одеси повинно було нараховувати і виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ст.62 Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік»і ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

П.41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким знову були внесені зміни до ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», визнано рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним. Тому, з 22 травня 2008 року УПФ України в Київському районі м. Одеси зобовязано було нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач нарахував і виплатив позивачу підвищення пенсії у розмірі 10%. Ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже нарахування та виплати у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Аналогічно вирішується питання щодо підвищення пенсії особі, яка має статус «дитини війни», і у 2010 році.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»є підзаконним актом, який не відповідає нормам Закону «Про соціальний захист дітей війни»в частині розміру щомісячної соціальної допомоги, тому суд керується при вирішенні спору нормами закону відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, яка передбачає, що уразі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, ч. 1 ст.100 КАС України передбачає, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивачка має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від у нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 04.02.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Таким чином суд доходить висновку про те, що слід зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 04.02.2011 року з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 р.» відповідно до якого у 2011 році норми та положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 року, яка набрала чинності 23.07.2011 року встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Таким чином, позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити нарахування підвищення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 23 липня 2011 року задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158-163, 165, 183-2 КАС України, на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком, за період з 04 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Таварткіладзе О. М.