Справа № 2-а-17/10/1527
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2013-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2013 р.Справа № 2-а-17/10/1527

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чванкін С.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів Федусика А.Г., Єщенка О.В.
розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання діяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
У січні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі ГУПФУ) ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і ст.35 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнилися з військової служби та деяких інших осіб» щодо невірного нарахування відповідачем, починаючи з 01 січня 2002 року, розміру раніше призначеної пенсії як ветерану війни-учаснику бойових дій, просив: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ОВК) стосовно невірного нарахування позивачу підвищення пенсії як ветерану війни учаснику бойових дій, згідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ щодо не нарахування йому недоплаченої частини пенсії у вигляді її підвищення, як ветерану війни-учаснику бойових дій, відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з січня 2002 року; зобов`язати ГУПФУ здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням її підвищення на 150 відсотків мінімального розміру пенсії за віком щомісяця з 01 січня 2002 року по день прийняття постанови суду з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків нарахування і виплати пенсії за попередні роки; стягнути з ГУПФУ на користь ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2002 року по день прийняття рішення судом, недоплачену частину пенсії у розмірі 38333 грн. 28 коп., за виключенням виплаченої частини підвищення пенсії за цей період; стягнути з ГУПФУ на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за попередні роки з 01 січня 2002 року по день прийняття постанови суду в розмірі 19427 грн. 98 коп.; стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної немайнової шкоди: з ООВК 4000 грн.; з ГУПФУ 1000 грн.
За результатами розгляду справи Суворовським районним судом м. Одеси23 вересня 2010 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність ГУПФУ щодо не проведення ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як ветерану війни у розмірі 150 відсотків щомісячно за період з 01 квітня 2002 року по 01 січня 2006 року в обсязі, передбаченому ч. 4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для непрацездатних осіб. Зобов`язано ГУПФ нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії, що передбачене ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, щомісячно, з урахуванням раніше виплачених сум в наступних розмірах: з 01 квітня 2002 року по 31 грудня 2003 року 402 грн.; з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року 427 грн. 04 коп.; з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року 498 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги в вказаній вище частині, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом. Вирішуючи це питання Суворовський районний суд м. Одеси виходив з того, що позивач звернувся до ГПФУ з питанням відновлення його порушених прав 24 листопада 2008 року. Після отримання відповіді 30 січня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, а тому процесуальний строк звернення до суду встановлений ст. 99 КАС України ним не порушено.
В апеляційній скарзі ГУПФУ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, (що діяла на час звернення позивача з позовом до суду): «Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».
Оскаржуючи у січні 2009 року дії відповідачів за період з січня 2002 по 30 січня 2009 року стосовно невірного підвищення розміру призначеної пенсії, ОСОБА_1 повинен був знати про зміст положень ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і ст.35 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнилися з військової служби та деяких інших осіб», які були прийняті та набрали чинності ще задовго до 2002 року і були офіційно оприлюднені.
Однак, позивач починаючи з 2002 року і до 2009 року не скористався своїм правом на оскарження дій військового комісаріату і пенсійного фонду за цей період та звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів пропустивши встановлений законом процесуальний строк.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням суду першої інстанції про початок перебігу встановленого законом процесуального строку на звернення до суду з часу отримання ОСОБА_1 відповіді ГУПФУ (30 січня 2009 р.) на його звернення про відновлення порушених прав. Предметом заявленого ОСОБА_1 позову є правомірність дій відповідачів щодо невірного нарахування підвищення раніше призначеної пенсії за період з 01 січня 2002 року по 30 січня 2009 року, а не відмова ГУПФУ позивачу, викладена в листі пенсійного фонду на звернення ОСОБА_1 24 листопада 2008 року.
Разом з тим, 24 жовтня 2013 року до суду надійшло клопотання ГУПФУ про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. На підтвердження відповідачем надано копію свідоцтва про смерть позивача.
Згідно до п.5 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
При цьому, ч.2 ст.203 КАС України встановлює, що: «Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі».
Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання діяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії нечинною та закриття провадження у справі.
Керуючись: ст.. ст.157, 185, 195, 198, 202, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року визнати нечинною.
Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання діяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії закрити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:
Судді: