Справа № 810/1065/16
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2016-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року № 810/1065/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Київській області до районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправним дій та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Державна екологічна інспекція у Київській області звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) за заявою Державної екологічної інспекції у Київській області від 25.11.2015 № 10-32/2171 та скасувати постанову від 03.12.2015 ВП№49561267.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки визначені Законом України «Про виконавче провадження» підстави для прийняття такого рішення відсутні.

До судового засідання особи, які беруть участь у розгляді справи, не зявились.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що Державна екологічна інспекція у Київській області має повноваження щодо самостійного виконання рішення суду щодо застосування заходів реагування у вигляді тимчасової заборони виконання робіт.

Представник відповідача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

У серпні 2014 року Державна екологічна інспекція у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом де Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Постановою Київського окружного адміністративного суду №810/4814 від 22.09.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №810/4814/14 від 25.03.2015 апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Київській області задоволено частково, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, постановлено застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) та дозвільної системи у вигляді тимчасової заборони виконання робіт з експлуатації котла парового Е-1, 0-0, 9Р-3(7) до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням джерела цього викиду та Тимчасово заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Візит» проводити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів до одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 Київським окружним адміністративним судом 17.11.2015 видано виконавчий лист №810/4814/14, який у подальшому Державною екологічною інспекцією у Київській області направлено до Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Постановою державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 від 03.12.2015 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа з посиланням на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що резолютивна частина не містить заходів примусового виконання рішення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Державна екологічна інспекція у Київській області звернулась до Районного відділу ДВС Білоцерківського МУЮ зі скаргою №10-32/417 від 12.02.2015 на дії державного виконавця Районного відділу ДВС Білоцерківського МУЮ ОСОБА_1, в якій просила визнати протиправними дії державного виконавця щодо прийняття рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження та скасувати відповідну постанову.

Позивачем 15.03.2016 отримано від Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції лист від 25.02.2016 № 1050, в якому викладено обставини звернення Державної екологічної інспекції у Київській області до Відділу із заявою про примусове виконання рішення суду у справі № 810/4814/14 та процитовано положення Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що рішення про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа, відмову у відкритті виконавчого провадження та дії з його прийняття є протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що її прийнято на підставі п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з невідповідністю, на думку державного виконавця, виконавчого документу вимогам ст. 18 даного Закону.

Проте, суд вважає такий висновок необґрунтованим у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до змісту пунктів 6, 8 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам,

передбаченим статтею 18 цього Закону; наявності інших передбачених законом обставин, що

виключають здійснення виконавчого провадження.

Так, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

При цьому, зі змісту виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом 17.11.2015 у справі № 810/4814/14 (а.с. 17), слідує, що він відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідачем не доведено суду наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Щодо посилань відповідача на те, що органами державної виконавчої служби здійснюються саме заходи примусового виконання рішень, а резолютивна частина рішення не містить таких заходів, суд зазначає наступне.

Дійсно, згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, здійснюється примусове виконання рішень.

Заходи примусового виконання рішень визначені у ст. 32 вказаного Закону та передбачають:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховуються положення ст.. 263 КАС України, якою визначено порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 цієї статті за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Також ч. 1 ст. 170 КАС України визначено, що у випадку коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, у випадку коли державному виконавцю не було зрозуміло в який спосіб та порядок слід виконувати рішення суду у справі № 810/4814/14 йому необхідно було звернутись до суду із заявою про розяснення такого рішення, або поданням про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваного рішення та саме оскаржуване рішення є протиправними, а тому адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач з клопотанням про відшкодування судових витрат не звертався, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 14, 70, 71, 72, 86, 97, 122, 159-163, 167, 181 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) за заявою Державної екологічної інспекції у Київській області від 25.11.2015 № 10-32/2171.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 від 03.12.2015 ВП №49561267.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.