Справа № 808/1631/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року 12 год. 00 хв. Справа № 808/1631/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Шахрая О.В.

представника відповідача Харіна К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Перспектива»

до: Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Перспектива» (далі - позивач або ТОВ «НВО Перспектива») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької об'єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач або Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.05.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 206712 грн., та податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12.05.2016, яким збільшено суму грошового з податку на додану вартість у розмірі 344520 грн., у тому числі за основним платежем - 229680 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 114840 грн.

Позивач вважає, що ним були подані всі первинні документи, що підтверджують реальність вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Требл Компані», товар був отриманий ТОВ «НВО Перспектива» та в подальшому використаний у власній господарській діяльності для виробництва проволоки порошкової металургійної з кальцієвим наповнювачем, з метою її подальшої реалізації, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також представник відповідача зазначив, що операції по взаємовідносинах ТОВ «НВО Перспектива» з контрагентом TOB «Требл Компані» () не мали реального товарного характеру з чого випливає, що право на формування податкового кредиту у позивача відсутнє.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «НВО Перспектива» () зареєстроване 30.01.2009 як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа за № 0024778, та знаходиться за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 2. Видами діяльності позивача, зокрема є: 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом.

У період з 13.04.2016 по 19.04.2016, на підставі направлень від 13.04.2016 № № 68,69 та наказу від 13.04.2016 № 108, у відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, фахівцями Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «НВО Перспектива» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Требл Компані» () за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено Акт № 26/08-29-14-02-09/36358380 від 26.04.2016 (а.с. 31-52).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «НВО Перспектива» вимог:

підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, що привезло до заниження податку на прибуток на загальну суму 206712 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік 206712 грн.;

підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, Наказу № 966 від 23.09.2014 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого ТОВ «НВО Перспектива» завищено податковий кредит за листопад 2015 року на суму ПДВ 229680 грн., сформований від ТОВ «Требл Компані» (), що привезло до:

заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ (рядок 18) за листопад 2015 року на суму 229680 грн.;

заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 18 - рядок 21) (рядок 25) за листопад 2015 року на суму 229680 грн.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що операції по взаємовідносинах позивача з контрагентом TOB «Требл Компані» не мали реального товарного характеру з чого випливає, що право на формування податкового кредиту та валових витрат відсутнє.

Такий висновок податковим органом зроблено за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, з якого вбачається, що TOB «Требл Компані» () в листопаді 2015 року надано широкий спектр послуг та здійснено реалізацію значного асортименту різносортних та різнопланових товарів при відсутності придбання будь - якого товару, у тому числі силікокальцію SiCa30 та P3M- 5.1,3, реалізованого ТОВ «НВО Перспектива», а придбано тютюнові вироби, цитрусові, матраци, куряче м'ясо. Так, згідно із даними ЄРПН встановлено відсутність придбання TOB «Требл Компані» товарів (послуг), по яких підприємством задекларовано реалізацію, тобто встановлено факти підміни номенклатури придбаного та реалізованого товару (послуг).

На підставі Акту перевірки № 26/08-29-14-02-09/36358380 від 26.04.2016, Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 12.05.2016 прийняті податкові повідомлення рішення форми «Р»:

№ НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 206712 грн.;

№ НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового з податку на додану вартість у розмірі 344520 грн. у тому числі за основним платежем - 229680 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 114840 грн. (а.с. 53-56)

Висновки акту перевірки про допущенні порушення податкового законодавства суд вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними з наступних підстав.

05.11.2015 між ТОВ «НВО Перспектива» (Покупець) та ТОВ «Требл Компані» (Продавець) укладено Договір поставки № 511-01, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар на умовах даного Договору. Найменування товару, його ціна, одиниці виміру товару, що підлягає поставці, визначаються у Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору. Покупець оплачує товар за цінами, зазначеними сторонами у Специфікації. Ціна договору складається з суми вартості одиниць товару за Специфікаціями. Вид розрахунків - безготівковий розрахунок. Покупець здійснює оплату товару протягом п'ятнадцяти днів з дня його отримання. Покупець самостійно здійснює доставку продукції, з оформленими належним чином супровідними документами. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 (а.с. 68).

У листопаді 2015 року ТОВ «Требл Компані» поставлено позивачу ОСОБА_4 30 у кількості 7тн та РЗМ-5.1,3 у кількості 0,5тн загальною вартістю 1378080 грн., у тому числі ПДВ 229680 грн., що підтверджується Специфікацією № 1 від 18.11.2015 до Договору поставки № 511-01 від 05.11.2015 (а.с.71).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: рахунок - фактура № 297 від 18.11.2015 на суму 1378080 грн., у тому числі ПДВ 229680 грн., податкова накладна № 297 від 18.11.2015 на суму 1378080 грн., у тому числі ПДВ 229680 грн., видаткова накладна № РН-0001261 від 18.11.2015 на суму 1378080 грн., у тому числі ПДВ 229680 грн. (а.с. 72-74).

Вищезазначену отриману податкову накладну відображено позивачем в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних та включено до складу податкового кредиту за листопад 2015 року.

Постачання товару здійснювалось на замовлення позивача Приватним підприємцем ОСОБА_5 автомобільним транспортом, що підтверджується наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною з якої вбачається, що перевезення вантажу здійснювалось автомобілем НОМЕР_3, навантаження здійснювалось у смт. Губиніха, Новомосковський район, вул. Берегового, буд. 34в, місцем розвантаження є м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 2, тобто юридична адреса позивача. (а.с. 75).

За надані послуги з перевезення, ТОВ «НВО Перспектива» сплачено ПП ОСОБА_5 3000 грн. по рахунку № 35/1 від 18.11.2015, крім того в матеріалах справи міститься Акт виконаних робіт № 35/1 від 18.11.2015 (а.с.77-78).

Розрахунок між ТОВ «НВО Перспектива» та ТОВ «Требл Компані» за поставлений товар проведено частково у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «Требл Компані», що підтверджується платіжним дорученням № 1216 від 30.11.2015 на суму 137808 грн. (а.с.80).

Операції з придбання товару у ТОВ «Требл Компані» відображені у бухгалтерському обліку належним чином, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за 01.11.2015 - 24.04.2016, також відображено подальше списання придбаного товару у виробництво проволоки порошкової з SiCa наповнювачем та РЗМ, що підтверджується обороно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 18.11.2015 - 30.11.2015 та за 18.11.2015 - 25.01.2016 (а.с. 79, 81-83).

Використання товару у власній господарській діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів, відповідно до яких відбулось списання матеріалів для виробництва порошкового дроту (а.с.84-102).

Таким чином, поставка товару від ТОВ «Требл Компані», його отримання позивачем, здійснення розрахунків, оприбуткування товару, використання у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем та дослідженими судом видатковою та податковою накладною, товарно-транспортною накладною, платіжним дорученням, кореспонденцією рахунків та наданим договором, які також були досліджені під час проведеної перевірки.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з постачання товару, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат необґрунтованими.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ,податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпунктів 201.6 та 201.8 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Реєстрація особи платником податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник податку на додану вартість, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків іі надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум податку на додану вартість за такими накладними.

Суд вважає, що господарські операції між позивачем та контрагентом ТОВ «Требл Компані», мали реальний зміст та підтверджуються наданими до перевірки та наявними в матеріалах справи первинними документами. На підтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності, ТОВ «НВО Перспектива», як до перевірки так і під час судового розгляду справи, було подано накладні - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів № № 107 від 08.12.2015, 111 від 17.12.2015, 112 від 18.12.2015, 113 від 18.12.2015, 114 від 25.12.2015, 115 від 28.12.2015, 1 від 05.01.2016, 3 від 11.01.2016, 4 від 12.01.2016, 5 від 12.01.2016, 7 від 15.01.2016, 8 від 18.01.2016, 9 від 18.01.2016, 10 від 19.01.2016, 11 від 25.01.2016.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ ТОВ «Требл Компані» податковим органом суду не надано, у зв'язку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов'язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Щодо посилань податкового органу в Акті перевірки на те, що господарські операції TOB «Требл Компані» не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, у зв'язку з чим TOB «Требл Компані» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Щодо твердження податкового органу стосовно неможливості встановити виробника реалізованого товару та визначити ланцюг постачання товару від виробника до кінцевого споживача, суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «НВО Перспектива», вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобов'язань.

З Акту перевірки вбачається, що він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкова накладна, на підставі якої позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність визначення платником податку податкового кредиту за операціями з постачання товару ТОВ «Требл Компані».

Із зазначених підстав суд також вважає необґрунтованими висновки відповідача про заниження ТОВ «НВО Перспектива» податку на прибуток на суму 206712 грн.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Висновки відповідача про допущенні порушення підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України щодо відсутності розумної економічної причина (ділової мети) господарської операції, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, суд вважає безпідставними.

Матеріальні цінності, що придбані у ТОВ «Требл Компані», призначалися для використання ТОВ «НВО Перспектива» в оподатковуваних операціях власної господарської діяльності, отримання товару, його оприбуткування, проведення розрахунків та використання у власній господарській діяльності підтверджується сукупністю наданих позивачем та досліджених судом первинних документів, здійснення господарських операцій документально відображено у бухгалтерському і податковому обліку, що також підтверджено актом перевірки, та спростовує висновки податкового органу про допущенні порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи відсутність з боку позивача порушень приписів Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно, у зв'язку з чим позов про їх скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 12.05.2016 № НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 12.05.2016 № НОМЕР_2.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Перспектива» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у розмірі 8268 (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 48 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша