Справа № 804/14889/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ТзДВ «Дніпродзержинський завод продтоварів» до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач, з врахуванням заяви про зміну підстав позову від 02.11.2015 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпродзержинської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 27.03.2013 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 219 045,00 грн. та стягнення штрафної санкції у розмірі 54 761,00 грн.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів» відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ТзДВ «Дніпродзержинський завод продтоварів» задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 у справі № 804/5407/13-а скасовано та адміністративний позов ТзДВ «Дніпродзержинський завод продтоварів» задоволено.
Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 вересня 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволені позовних вимог відмовити. Надав письмові пояснення, у яких зазначено, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому, Дніпродзержинська ОДПІ при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 04.03.2013 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток.
За результатами вказаної перевірки складено акт № 2165/104/15.1/00377532 від 04.03.2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки встановлено, що підприємством, згідно показників декларації з податку на прибуток за 2012 рік (реєстр. № НОМЕР_2 від 11.02.2013 року) задекларовано податок на прибуток за IV квартал 2012 ріку (рядок 16) у сумі 17 058 грн. та зменшення податкового зобов'язання по рядку 26, у сумі 233 284 грн.
У І кварталі 2012 року ТзДВ «Дніпродзержинський завод продтоварів» надано декларацію з податку на прибуток (вх. .№ НОМЕР_3 від 10.05.2012р.), в якій задекларовано доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (рядок 01) у сумі 1 120 884 грн., витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (рядок 04) - в сумі 1 097 556 грн., об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 07) в сумі 23 328 грн. та податок на прибуток (рядок 16) у сумі 4 899 грн. Згідно додатка ВП (реєстр. № НОМЕР_4), в якому підприємство уточнює дані декларації за І квартал 2012 року, підприємством відображено тільки витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (рядок 04) в сумі 158 089 грн. та об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 07) у сумі "- 158 089 грн. Згідно з пп.46.3 ст.46 та п.152.1 ст. 152 Податкового кодексу України, податкова звітність з податку на прибуток складається наростаючим підсумком. Тобто, підприємство, збільшуючи витрати повинно було відобразити по рядку 04 витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 1255645 грн. та по рядку 07 - об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності в сумі - 134761 грн., по рядку 16 - податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу в сумі - 4899 грн. та по рядку 26 - зменшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється, необхідно було вказати суму 4899 грн.
Згідно витягу зворотнього боку облікової картки платника податків з податку на прибуток приватних підприємств, станом на 11.03.2016 року, Товариством з додатковою відповідальністю Дніпродзержинський завод продтоварів у податковій декларації від 19.02.2013 року було збільшено переплату на суму 233 349,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.
За вимогами пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ), у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 101 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого, такі помилки були самостійно виявлені.
Згідно з вимогами пункту 152.1 статті 152 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 15 1 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.
Щодо правомірності визначення позивачем грошового зобовязання в деклараціях з податку на прибуток за 2012 рік, з урахуванням уточнень до них, то суд зазначає, що підприємством у звітній податковій декларації з податку на прибуток за 2012 рік самостійно виправлено помилку за 1 квартал та 1 півріччя 2012 року та зменшено податкове зобовязання звітного періоду на суму 233 284.00 грн. Відповідно до наказу Міністерством фінансів України від 28.09.2011р. № 1213 рядок 26 декларації з податку на прибуток підприємств відображає суму «зменшення податкового зобовязання звітного (податкового) періоду(ів), що уточнюється (відємне значення (рядок 16-рядок 16 Податкової декларації, яка уточнюється) + відємне значення 9рядок 22 рядок 22 податкової декларації, яка уточнюється). або рядок (сума рядків0 26 з додатків ВП до Податкової декларації)». При заповненні додатків ВП за 1 квартал та 1 півріччя 2012 року підприємство коригує суму витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування за 1 квартал 2012 року на суму 158 089,00 грн. та за 1 півріччя на суму 75 195,00 грн.
Отже, після коригування витрат підприємство повинно було зменшити податок на прибуток за 1 квартал 2012 року у сумі 4 899,00 грн. (відповідно до податкової декларації за 1 півріччя 2012 року) та за 1 півріччя 2012 року у сумі 5 570,00 грн. (відповідно до податкової декларації за 1 півріччя 2012 року).
Проте, Товариством з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів» до рядка 26 було віднесено суму витрат у розмірі 233 284,00 грн.
Так, підприємством було віднесено суму витрат до суми податку та зменшено суми, які не були нараховані відповідно до поданих звітних декларацій. Зменшення податкових зобовязань відповідно до алгоритму нарахувань відображаються в інтегрованій картці платника з податку на прибуток як позитивне сальдо, тобто переплата. Підприємство в особовому рахунку має необґрунтоване завищення сплачених сум (переплату), які він може використовувати для погашення інших податкових зобовязань.
Також, суд звертає увагу, що позивач визнає той факт, що додатки до податкової звітності складені ним з порушенням через допущені методологічні та арифметичні помилки.
Так як зазначає позивач в зміненому адміністративному позові від 02.11.2015 року, позивач самостійно виявив помилки у складі податкової звітності щодо суми валових витрат, які були включені до податкової декларації, що ним також визнано в судовому засіданні.
Проте, правом на надання уточненої декларації, у звязку з вказаними обставинами, не скористався, що ним також не заперечувалося у судовому засіданні.
Як вбчається з витягу зворотнього боку облікової картки платника податків з податку на прибуток приватних підприємств, Товариством з додатковою відповідальністю Дніпродзержинський завод продтоварів у податковій декларації від 19.02.2013 року було збільшено переплату на суму 233 349,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Товариством з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів» не вірно було визначено податкові зобовязання внаслідок допущених методологічних та арифметичних помилок, що і було виявлено податковим органом під час проведеної перевірки, у звязку з чим в обліковій картці платника міститься сума необгрунтованого завищення сплачених сум, відповідно оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що відповідає діючому податковому законодавству України.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Статтею 86 вищевказаного Кодексу, зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.
З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
У звязку з чим, судові витрати, понесені Товариством з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів», не повертаються.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський завод продтоварів» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.03.2013 р.- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1