Справа № П/811/201/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"15" червня 2016 р.Справа № П/811/201/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.
суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.
за участю: секретаря судового засідання: Горшкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), в якому просив:
- визнати наказ ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2015 від 18 грудня 2015 року Про усунення від виконання службових обов`язків протиправним та скасувати його;
- визнати наказ ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2018 від 18 грудня 2015 року Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї протиправним та скасувати його;
- визнати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 252 від 15 лютого 2016 року Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї протиправним та скасувати його;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 (м. Дніпропетровськ) призначити та провести додаткове розслідування по факту виявленої у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 нестачі зброї та утриматися від прийняття рішення та видання наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у посаді до завершення додаткового службового розслідування;
- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період усунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 відповідну суму грошей за цей період часу.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача Військової частини НОМЕР_2 в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Інші особи які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останніх.
Заслухавши позивача та представника відповідача Військової частини НОМЕР_2 , перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.06.2011 року ОСОБА_1 був призначений на посаду командира 3 загону Військової частини - НОМЕР_3 (нині Військова частина-польова пошта НОМЕР_1 ).
Згідно наказів командира Військової частини - НОМЕР_3 та в подальшому згідно наказів командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з квітня 2014 року по грудень 2015 року перебував у відрядженнях в зоні АТО для виконання спеціальних завдань, за що отримав статус та посвідчення "Учасника бойових дій".
Восени 2014 року позивачем у Військовій частині- польова пошта НОМЕР_1 , після повернення військовогослужбовців частини із відрядження із зони АТО, була виявлена нестача декількох одиниць стрілецької зброї.
18.12.2015 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 було видано наказ №2018 Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї (а.с. 10).
Відповідно до п.1.3. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за N 385/8984 (далі Інструкція), рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Встановлено, що 18.12.2015 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 було видано наказ № 298 про його відрядження з 18.12.2015 року до Генерального штабу Збройних Сил України м. Києва, для участі у проведенні конференції, тимчасове виконання обов`язків командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 покладено на полковника ОСОБА_3 начальника штабу першого заступника командира частини (а.с. 183).
Відповідно, судом першої інстанції вірно встановлено, що 18.12.2015 року ОСОБА_2 перебував на службі та здійснював свої повноваження командира військової частини до вибуття у відрядження, а тому мав можливість видати наказ саме 18.12.2015 року, у зв`язку з чим доводи позивача, в цій частині, є безпідставними.
Отже, твердження позивача про те, що наказ № 2018 Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї видано неуповноваженою особою, колегією суддів апеляційного суду не приймається до уваги.
Також слід зазначити, що згідно витягу з Наказу від 25.12.2015 року № 305 позивач з 28.12.2015 року по 02.02.2016 року перебував у щорічній основній відпустці за 2015 рік (а.с.55).
03.02.2016 року позивачем було надано пояснення на ім`я командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 в рамках службового розслідування за фактом втрати зброї (а.с.104).
Згідно витягу з наказу «Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї» від 15.02.2016 р. № 252 було закінчено службове розслідування та затверджено його результати, які згідно аркушу бесіди від 15.02.2016 року були доведені позивачу (а.с.13-15), а відповідно доводи останнього, які викладені в апеляційній скарзі щодо не обізнаності відносно проведеного службового розслудування та не доведенні його висновків, спростовуються вищезазначеним та не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги.
Крім того, необхідно зазначити, що згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.
Наказ № 2018 від 18.12.2015 року Про призначення службового розслідування по факту відсутності зброї, виданий з метою з`ясування причин та обставин відсутності зброї виявленої під час перевірки, а відтак зазначеним наказом не порушуються законні права та інтереси ОСОБА_1 .
Щодо вимог позивача про визнання наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2015 від 18 грудня 2015 року Про усунення від виконання службових обов`язків протиправним та його скасування, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абз. 1-4 ст.47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків.
Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається прямим командиром (начальником) та оформляється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати тривалості службового розслідування та часу, необхідного для прийняття відповідного рішення командиром (начальником), які визначені цим Статутом.

Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття такого рішення не підтверджуються або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

Загальні обов`язки командирів (начальників) визначені розділом ІІ Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, так, ст. 59 визначено, що командир (начальник) зобов`язаний зокрема знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Встановлено, що позивач займає посаду командира 3 загону військової частини військова частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2015 від 18.12.2015 року підполковника ОСОБА_1 , командира 3-го загону, усунуто від виконання службових обов`язків за посадою з 18 грудня 2015 року на термін до закінчення службового розслідування (а.с.9).

Нестача зброї в підрозділі, безпосередньо підпорядкованому позивачеві, безумовно створює загрозу настання тяжких наслідків для військової частини та дає підстави вважати, що втрата зброї відбулась внаслідок неналежної організації позивачем обліку та зберігання зброї ввіреного йому підрозділу.

З урахуванням вищевикладеного а ні судом першої, а ні судом апеляційної інстанції не встановлено порушень відповідача щодо винесення Наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2015 від 18 грудня 2015 року Про усунення від виконання службових обов`язків, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Враховуючи, що усунення позивача від виконання службових обов`язків здійснено уповноваженою особою, відповідно до вимог діючого законодавства, відповідно і вимоги позивача про зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за період усунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків та стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 відповідної суми грошей за цей період часу, судом першої інстанції були вірно не задоволені.

Крім того, встановлено, що службовою особою відповідача під час присвоєння номерів наказам № 2015 та № 2018 було порушено черговість присвоєння номерів зазначеним наказам, що підтверджується наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 429 від 16.03.2016 року Про заміну реєстраційних номерів (а.с.185).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що порушення черговості присвоєння номерів наказам № 2015 та № 2018 не може бути підставою для їх скасування.

Щодо вимог позивача про визнання наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 252 від 15 лютого 2016 року Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї протиправним та скасувати його, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 252 від 15.02.2016 року Про результати службового розслідування по факту відсутності зброї, у відповідності до ст. 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на командира загону спеціального призначення підполковника ОСОБА_1 , за порушення в частині незадовільної організації обліку та збереження зброї, що призвело до істотної шкоди, а саме систематичної втрати зброї наказано клопотати перед вищестоящим командуванням про накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення пониження в посаді (а.с.15).

Статтею 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

Враховуючи той факт, що рішення щодо притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення на час звернення останнього з відповідним позовом до суду та прийняття останнім рішення, прийнято не було, а доказів зворотнього матеріали адміністративної справи не містять, відповідно спірний наказ мав рекомендаційний характер та не створював для позивача негативних наслідків, що стало обгрунтованою підставою для суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог і в цій частині.

Приймаючи до уваги, що рішення відносно притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення на вказаний період прийнято не було, а тому вимоги про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 (м. Дніпропетровськ) призначити та провести додаткове розслідування по факту виявленої у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 нестачі зброї та утриматися від прийняття рішення та видання наказу щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді до завершення додаткового службового розслідування є передчасними та задоволенню не підлягали.

Крім того, суд не може підміняти собою компетентні державні органи, які мають виключні дискреційні повноваження щодо данного питання, тому як судом, в силу його повноважень, перевіряється не зміст вказаних рішень, а лише дотримання процедури прийняття останніх.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в разі прийняття наказу відносно позивача щодо пониження останнього в посаді, як вид дисциплінарного стягнення, останній не позбавлений можливості оскаржити його в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відповідач у справі, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай