Справа № 826/22063/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2016 року № 826/22063/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
додержавного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тарнавської Світлани Володимирівни (відповідач-1), Головного територіального управління юстиції у місті Києві (відповідач-2)
провизнання протиправним та скасування рішення від 27.07.2015 №23171899, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тарнавської Світлани Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить:

- визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тарнавської Світлани Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень неправомірними;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тарнавської Світлани Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєструвати право власності ОСОБА_1, податковий код НОМЕР_1, на квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду справи змінено процесуальний статус третьої особи на відповідача. Так, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві залучено в якості другого відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення, яким державним реєстратором відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, є необґрунтованим, оскільки позивачем разом із заявою про державну реєстрацію права власності було надано всі необхідні для цього документи.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у державного реєстратора повноважень.

Розгляд справи №826/22063/15 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яка зареєстрована у базі даних 08.07.2015 за реєстраційним номером 12233998.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії картки прийому заяви від 08.07.2015 №22689531, разом з вказаною заявою подано такі документи:

- копія посвідки на постійне проживання та ІНН, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 10.06.2006, видавник: Шевченківське РУ ГУ МВС України в місті Києві;

- витяг з переліку інвесторів, серія та номер: 15-1/17/2-22, виданий 25.02.2015, видавник: товариство з обмеженою відповідальністю «БКФ «Граніт»;

- акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, серія та номер: б/н, виданий 30.03.2005;

- копія акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, серія та номер: 089, видатий 30.03.2005, видавник: Управління Держбудконтролю м. Києва;

- інвестиційний договір, сері та номер: Ш-32, виданий 18.11.2003, видавник: сторони;

- додаткова угода, серія та номер: бн, виданий 29.05.2006, видавник: сторони;

- акт приймання-передачі нерухомого майна та його копія, серія та номер: 32, виданий 18.06.2007, видавник: сторони;

- технічний паспорт та його копія, серія та номер: б/н, виданий 26.06.2015, видавник: товариство з обмеженою відповідальністю «Київське бюро технічної інвентаризації»;

- копія розпорядження, серія та номер: 1361, виданий 21.07.2005, видавник: Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація;

- копія договору оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 15.07.2003, видавник: сторони.

За результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, державним реєстратором прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тарнавською Світланою Володимирівною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27.07.2015 №23171899, в обґрунтування якого зазначено, що у поданому акті державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта відсутня дата затвердження акта, підписи відповідальних осіб та гербова печатка; а також, згідно з поданим витягом з переліку інвесторів від 25.02.2015 №15-1/17/2-22, особою, кошти яких залучалися на інвестування, є товариство з обмеженою відповідальністю «Кепітал Ріал Істейт», але згідно з поданим інвестиційним договором від 18.11.2003 №Ш-32, інвестором є ОСОБА_1

Вражаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи підстави викладеного, суд аналізує наступні правові норми.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (частина перша статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У силу приписів частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

При цьому, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

На виконання вказаних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №868).

Згідно з пунктом 50 Порядку №868 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

У даному випадку позивачем подано пакет документів, згідно з пунктом 50 Порядку №868 для реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку виникло на підставі інвестиційного договору від 18.11.2003 №Ш-32, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Кепітал Ріал Істейт», який діє згідно з інвестиційним договором від 03.10.2003 №03-ШК з товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-комерційна фірма «Граніт», та ОСОБА_1.

Водночас, на виконання положень пункту 50 Порядку №868, позивачем з метою державної реєстрації права власності на вказаний об'єкт надано витяг з переліку інвесторів квартир товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-комерційна фірма «Граніт» №15-1/17/2-22 від 25.02.2015, згідно з яким вказано організацію, яка залучила інвестиційні кошти - товариство з обмеженою відповідальністю «Кепітал Ріал Істейт» та інвестиційний договір від 03.10.2003 №03-ШК та номер квартири - 32 з площею 132, 8 кв.м.

Натомість, згідно з наявними у матеріалах справи копіями реєстраційної справи, в якості підстави для виникнення у позивача права власності заявлено інвестиційний договір від 18.11.2003 №Ш-32, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кепітал Ріал Істейт» та ОСОБА_1, і належною довідкою (витягом) на підтвердження права власності позивача є відповідний документ, виданий на підставі саме вказаного договору, а не будь-якого іншого договору, із зазначенням саме позивача в якості інвестора.

З врахуванням викладеного висновок державного реєстратора про надання позивачем неналежного документу - довідки (виписки) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, - відповідає вимогам законодавства.

Також, згідно з пунктом 50 Порядку №868, необхідно надати документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

У даному випадку позивачем надано державному реєстратору зареєстрований 30.03.2005 управлінням Держархбудконтролю міста Києва акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, згідно з яким приймальною комісією прийнято рішення про прийняття в експлуатацію житлового будинку з підземною автостоянкою та вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1, а також акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, згідно якого перепланування кв. АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.

Станом на час прийняття будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначався відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, і наданий акт від 30.03.2005 цим вимогам відповідає.

При чому, згідно з вказаним Порядком, передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, якими є об'єкт нерухомого майна у цілому, тобто, у даному випадку, багатоквартирний будинок, як цілісний майновий комплекс, а не квартири, як його частини, і такий документ позивачем надано.

Вказане також підтверджується пунктом 50 Порядку №868, згідно з яким документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, завіряється особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва). Тобто, це документ замовника будівництва багатоквартирного будинку, а не позивача, як власника однієї з квартир у цьому будинку.

Відповідно, такий документ і не мав надаватися позивачем і не мав перевірятися державним реєстратором на дотримання вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, тоді як документом на підтвердження розмірів конкретної квартири є технічний паспорт, що має надаватися, згідно з пунктом 50 Порядку №868, і який було надано позивачем.

Окремо суд зазначає, що у випадку необхідності надання позивачем документів щодо перепланування квартири, про це має бути чітко вказано у відповідному рішенні про зупинення розгляду заяви чи відмові у задоволенні заяви.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що загалом державний реєстратор прийняв рішення від 27.07.2015 №23171899 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з дотриманням вимог законодавства, зокрема, позивачем не надано довідки (виписки) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.