Справа № 496/2139/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 496/2139/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Драніков С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря: Авраменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання рішення незаконним,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області, в якому просила визнати протиправним рішення відповідача від 17.10.2014 року №43; зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 17.07.2014 року.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 22.03.2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 16.02.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що постанова Біляївського районного суду Одеської області від 22.03.2016 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 18.07.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства. Разом з зазначеною заявою позивачем було подано: копію паспорту та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; трудову книжку НОМЕР_1; копію свідоцтва про укладення шлюбу; копію свідоцтва про навчання НОМЕР_2; копію свідоцтва про народження дочки - ОСОБА_3; копію довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №070453 від 21.11.2010 року; копії свідоцтв про народження синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішенням № 43 від 17.10.2014 року про результати розгляду заяви, комісією при УПФУ у Біляївському районі Одеської області відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з ненаданням ОСОБА_2 протягом встановленого строку висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку (а.с.10).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що право позивача на призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства підтверджується наданими до УПФУ у Біляївському районі Одеської області документами.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Згідно ч.3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що діяла на момент звернення за пенсією), матері інвалідів з дитинства, які виховали, їх, до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії, за віком після досягнення 50-річного віку за наявності не менше 15 років стажу. При цьому, до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 - років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до УПФУ у Біляївському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії після досягнення п'ятдесяти річного віку та при загальному стажі понад 15 років.

Відповідно до п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління, Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (в редакції від 22.01.2010 року) (далі Порядок) при призначенні пенсій матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Згідно п. 25 Порядку (в редакції від 22.01.2010 року), визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Листом № 8945/01 від 24.07.2014 року УПФУ у Біляївському районі Одеської області повідомило ОСОБА_2 про необхідність, у відповідності до п. 25 Порядку, надання висновку лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК) про те, що її дочка - ОСОБА_3 мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку та встановлено строк надання зазначеної довідки до 17.11.2014 року (а.с. 25).

Однак, постановою Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 31 липня 2014 р. за № 895/25672 було внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Нова редакція вступила в законну силу 29.08.2014 року.

Пунктом 2.18 Порядку (у редакції від 29.08.2014 року) встановлено, що надання та оформлення документів, для призначення (перерахунку) пенсій, визнання особи інвалідом з дитинства засвідчується випискою з акта огляду МСЕК. У разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після вісімнадцятирічного віку надається, відповідно, висновок ЛКК про те, що вона мала медичні показання для визнання, її, дитиною-інвалідом до досягнення, шестирічного віку та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 років ( висновок про час настання інвалідності).

Тобто, з 29.08.2014 року у позивача відпала необхідність надання висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що її дочка - ОСОБА_3 мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

П. 2.18 встановлює обов'язковість надання висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 років (висновок про час настання інвалідності) та необов'язковість надання висновку ЛКК про те, що вона мала медичні показання для визнання, її, дитиною-інвалідом до досягнення, шестирічного віку.

З огляду на зазначене, для прийняттям рішення про призначення пенсії, відповідач повинен був витребувати у ОСОБА_2 висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 років (висновок про час настання інвалідності) і встановити новий строк для виконання.

Однак, відповідачем не було вчинено зазначених дій, що на думку суду не дає можливості встановити наявність підстав для призначення позивачці пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства.

Також, колегія суддів звертає увагу, що листом № 8945/01 від 24.07.2014 року позивачу було встановлено строк для надання документів до 17.11.2014 року, а оскаржуване рішення УПФУ в Біляївському районі Одеської області №43 було прийняте 17.10.2014 року, що фактично позбавило ОСОБА_2 можливості виконати вимоги позивача.

Колегія суддів доходить висновку, що рішення про відмову ОСОБА_2 у призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства є протиправним та передчасним.

З огляду на зазначене, рішення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області від 17.10.2014 року №43 про результати розгляду заяви підлягає скасуванню.

В свою чергу, стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 17.07.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ((дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів наголошує, що Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області, витребуючи у позивача висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що її дочка - ОСОБА_3 мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, діяло у порушення п. 2.18 Порядку (в редакції від 29.08.2014 року) та не розглянуло вказану заяву по суті, а тому, в даному випадку, суд не може зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, оскільки такими діями суд підмінятиме орган державної влади, якому делеговані функції по призначенню пенсії.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління, Пенсійного фонду України, № 22-1, від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 року, за № 1566/11846 в редакції від 29 серпня 2014 року буде достатнім захистом порушених прав ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області від 17.10.2014 року №43 про результати розгляду заяви.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, керуючись Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління, Пенсійного фонду України, № 22-1, від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 року, за № 1566/11846 в редакції від 29 серпня 2014 року та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В.Бойко

Суддя: Т.М.Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв