Справа № 810/1028/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року 810/1028/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі Київської області, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі Київської області (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, в якому, з урахуванням змін позовних вимог (а.с.92-95), просить суд:

- скасувати державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, виданого Ржищівською міською радою ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування запису в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07 від 01.09.2006;

- скасувати запис в Поземельній книзі Державного земельного кадастру на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 у справі №2-5/12 було визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що звертався до відповідача з вимогами скасувати записи, вчинені на підставі недійсного державного акта серії НОМЕР_1 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та у Поземельній книзі Державного земельного кадастру. Разом з тим, ці вимоги відповідачем задоволені не були, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області з 01.01.2013 не здійснює ведення Книги записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та не має повноважень вносити до неї будь-які зміни чи скасовувати зроблені у ній записи. З приводу вимог про скасування запису у Поземельній книзі зазначив, що дані про власника земельної ділянки, які містяться у Поземельній книзі, вносяться до Державного земельного кадастру в порядку взаємодії з органами державної реєстрації прав. Водночас, від Реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції Київської області не надходило даних про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2.

У судовому засіданні 08.06.2016, дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги положення частини четвертої статті 128, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 вересня 2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № №07, порядковий номер запису 707, зареєстрований державний акт про право власності на землю серії НОМЕР_1 від 01.09.2006 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), виданий Ржищівською міською радою ОСОБА_2.

При формуванні земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), на неї відкрито Поземельну книгу (а.с.81).

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 у справі №2-5/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, Ржищівської міської ради, треті особи Кагарлицька філія ВАТ «Київоблгаз», Ржищівський міський відділ Київської обласної філії ДП центру ДЗК, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 11.04.2013, визнано протиправним та скасовано рішення сесії Ржищівської міської ради №54-02-05 від 01.06.2006 «Про затвердження технічної документації по видачі державних актів на право приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та ведення особистого селянського господарства» в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,1000 га в АДРЕСА_1, Київської області та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, виданий Ржищівською міською радою ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

07 грудня 2015 року ОСОБА_1, враховуючи рішення Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 у справі №2-5/12, звернулась до Реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції з заявою про скасування державної реєстрації державного акта серії НОМЕР_1 від 01.09.2006 та державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого на підставі цього акта (а.с. 15).

Рішенням №26944346 від 10.12.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 відмовлено позивачеві у внесенні запису про скасування державної реєстрації у зв'язку із відсутністю проведення державної реєстрації прав на відповідний об'єкт нерухомого майна (а.с.16)

15 грудня 2015 року на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 у справі №2-5/12 позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області із заявою про скасування запису про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі та скасування запису у Поземельній книзі Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; внести відповідні відомості до автоматизованої системи Державного земельного кадастру (а.с.17-18).

Листом від 22.12.2015 №В-141/0-33/19-15 Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області повідомило позивача про відсутність у нього повноважень щодо реєстрації земельної ділянки та рекомендувало звернутись до Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області (а.с.19).

З метою відновлення порушених прав позивач звернувся із даним позовом до суду.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вирішуючи дану справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із тих обставин, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, виданий Ржищівською міською радою ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 є недійсним на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 у справі №2-5/12.

Суд звертає увагу сторін та ту обставину, що інститут державної реєстрації прав в Україні тривалий час перебуває у стані реформування.

1 липня 2004 року прийнято Закон України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон № 1952-ІV).

Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» Закон № 1952-IV викладено в новій редакції. Цим Законом розширено перелік речових прав, що підлягають державній реєстрації, визначено новий орган державної влади з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, створено єдину систему органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та єдину державну інформаційну систему відомостей про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Суттєвих змін зазнав Закон № 1952-ІV у зв'язку з прийняттям Закону України від 4 липня 2012 року № 5037-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно». З прийняттям цього Закону спрощено процедуру державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно.

З 1 квітня 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України від 5 березня 2015 року № 247-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення повноважень нотаріусів та особливостей реєстрації похідних речових прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення» уповноважено нотаріусів здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та надано можливість проводити державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення незалежно від нотаріального посвідчення договору, на підставі якого виникає таке право, права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яке виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, одночасно з державною реєстрацією похідного від нього речового права на таку земельну ділянку.

Таким чином суд констатує, що з дати здійснення записів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07 від 01.09.2006 та у Поземельній книзі Державного земельного кадастру на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, по дату звернення позивача із даним позовом до суду нормативно - правове регулювання відносин у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень принципово змінилось, як в суб'єктному складі виконавців державної реєстрації так і в процедурному порядку.

Тому, надаючи правову оцінку вимозі про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006 шляхом скасування запису в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07 від 01.09.2006, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2013) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з положеннями статті 202 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла на час видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Відповідно до статті 204 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962, був затверджений Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, яким встановлювались правила ведення Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та Поземельної книги (далі - Порядок №174).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку №174 Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Пунктом 2.8 Порядку №174 передбачено, що оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №174 державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Аналогічний порядок вчинення записів про державну реєстрацію державних актів про право власності на земельну ділянку у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі був передбачений Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021(надалі - Порядок № 1021).

Зокрема, пунктом 10 Порядку №1021 встановлено, що записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі.

Пунктами 13, 14 Порядку №1021 передбачено, що Державна реєстрація документа, що посвідчує право на земельну ділянку, проводиться за місцем розташування земельної ділянки.

Кожному документові, що посвідчує право на земельну ділянку, при здійсненні його державної реєстрації з використанням автоматизованої системи, присвоюється реєстраційний номер.

Пунктами 22-23 Порядку №1021 передбачалось, що запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується (поновлюється) посадовою особою на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису здійснюється шляхом внесення до автоматизованої системи відомостей про скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів посадової особи, яка скасувала (поновила) запис, і формування з використанням автоматизованої системи нових аркушів Книги записів, що засвідчується підписом посадової особи та скріплюється печаткою територіального органу Держземагентства.

Поряд з цим суд зазначає, що на момент набрання рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 законної сили (11.11.2013), Порядок №1021 втратив чинність, а законодавством України запроваджено інший порядок реєстрації прав на земельну ділянку.

Так, з 01.01.2013 державна реєстрація права власності на земельну ділянку здійснюється органами державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV.

При цьому, з 01.01.2013 ведення Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди не віднесено до компетенції жодного органу, оскільки в органів Держгеокадастру відсутні такі повноваження, а органи державної реєстрації прав, які проводять державну реєстрацію речових прав (у тому числі права власності на земельну ділянку), таких повноважень не набули.

У той же час суд зазначає, що відомості які містяться у вказаній Книзі мають істотне значення, оскільки у ній відображена реєстрація всіх державних актів, а відповідно і права осіб на землю. Такі відомості використовуються при визначенні попередніх, існуючих або нових власників чи користувачів земельних ділянок.

Враховуючи, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 було визнано протиправним та скасовано рішення Ржищівської міської ради, яке стало підставою для видачі державного акта серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, а сам державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.09.2006 визнаний недійсним, відповідний запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним №07 (графа 15 розділу 1 Книги), порядковий номер запису у Книзі - 707 підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування запису в Поземельній книзі суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлені Законом України "Про Державний земельний кадастр" від 7 липня 2011 року № 3613-VI.

Згідно зі статтею 1 цього Закону, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначений статус відомостей Державного земельного кадастру. Відповідно до вказаної норми відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Перелік відомостей, що включається до Державного земельного кадастру визначено у статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Частинами першою та другою статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку, зокрема, інформацію про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі по тексту - Порядок №1051), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

До Державного земельного кадастру вносяться інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги (пункт 116 Порядку № 1051).

Відповідно до пунктів 60, 61 Порядку № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

З аналізу вищезазначених норм законодавства слідує, що з 01.01.2013 органи Держгеокадастру (Держземагенства) здійснюють облік земель та реєстрацію земельних ділянок в Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі, а скасування записів у Поземельній книзі на підставі відповідного рішення суду віднесено до повноважень державного кадастрового реєстратора.

Як встановлено судом, відомості про державний акт серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, як документ на підставі якого виникло права власності ОСОБА_2 на відповідну земельну ділянку був внесений до Поземельної книги, відкритої на земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.81).

Оскільки державний акт серії НОМЕР_3 від 01.09.2006, як підстава для внесення запису до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку визнаний недійсним рішенням Ржищівського міського суду від 13.12.2012 у справі №2-5/12, відповідні записи у Поземельній книзі, вчинені на підставі недійсного державного акта, підлягають скасуванню.

Наявність судового рішення про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили, зумовлює обов'язок державного кадастрового реєстратора скасувати записи у Поземельній книзі, зокрема, про виникнення права власності та державну реєстрацію цього права.

Крім цього, відповідно до положень чинної редакції абзацу другого частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаєтеся на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судом рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію державного акта про право власності на землю серії НОМЕР_1 за реєстраційним №07, порядковий номер запису 707.

Скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2).

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 10.06.2016