Справа № 314/1055/15-а
Суддя: Галянчук Н. М.
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/1055/15-а
Провадження № 2-а/314/1/2016
Номер рядка звіту 18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

секретар судового засідання Якуніна Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області як правонаступника інспектора ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 25 лютого 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якому позивач вчинив порушення п. 16.9 Правил дорожнього руху України, а саме порушив правила проїзду перехрестя. На підставі вказаного протоколу 25 лютого 2015 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 276581, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. Позивач вважає, що дії інспектора ВДАІ ОСОБА_2 незаконними, а зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки складена за відсутності належних доказів порушення ним Правил дорожнього руху України.

У звязку з викладеним позивач просить визнати дії інспектора ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 276581 незаконними, а вказану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, - протиправною та скасувати її, провадження у справі закрити.

Позивач у судове засідання на зявився, надав суду письмову заяву, у якій наполягав на заявлених вимогах та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача - Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення на позов, зазначив, що 25 лютого 2015 року о 14 годині 20 хвилин інспектором сектору ОДР ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області лейтенантом міліції ОСОБА_2 за порушення правил проїзду перехрестя пр. Леніна та вул. Української в м. Запоріжжя був зупинений автомобіль Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, у звязку з чим, після перевірки реєстраційних документів на транспортний засіб та посвідчення водія, а також ознайомлення порушника з відеозаписом моменту порушення його автомобілем правил проїзду перехрестя, інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Ознайомившись з доказами по справі, зі змістом протоколу, правами та обовязками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, водій ОСОБА_1 підписав протокол та зробив пояснення, в яких був згоден зі скоєним правопорушенням. Оскільки від водія жодних заяв не надходило відразу була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що оскаржувана постанова була винесена відповідно до вимог Закону, є законною та правомірною, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень передбаченим ч. 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 цього Кодексу принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для субєкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з винесеною на підставі протоколу серії АП1 № 808806 від 25 лютого 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області лейтенантом міліції ОСОБА_2 постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 276581, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 лютого 2015 року о 14 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1, в м. Запоріжжя на перехресті пр. Леніна - вул. Української, здійснюючи рух в напрямку увімкнутої одночасно з червоним сигналом світлофора додаткової секції, не надав перевагу іншим автомобілям, які рухались на основний зелений сигнал світлофора.

У звязку із тим, що відповідач в судове засідання не зявився, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України не надав, суд вирішує позовні вимоги на підставі наявних по справі доказів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 71 КАС України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку єдиним доказом вини ОСОБА_1 є складений відповідачем протокол про адміністративне правопорушення. Показань технічних засобів, відеозаписів або інших приладів, що фіксують правопорушення, суду не надано. Інспектором не опитано ОСОБА_1 з приводу складеного на нього протоколу, не зясовано, чи визнає він себе винним у скоєному правопорушенні.

За таких підстав, враховуючи відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що відповідачем, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведена правомірність свого рішення і оскаржена постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Разом з тим, судом встановлено, що ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області, зокрема, й інспектор сектору ОДР ОСОБА_2, на час винесення оскаржуваного рішення, мав повноваження щодо розгляду матеріалів та винесення постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які передбачені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 128-1, 129, статтею 132-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Отже, вимоги позивача щодо визнання незаконними дій відповідача щодо складання (винесення) постанови не ґрунтуються на законові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 71, 94, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 7, 9, 247, 280, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області як правонаступника інспектора ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 276581 від 25 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.М. Галянчук

03.03.2016

03.03.2016