Справа № 2-а-14334/08/1570
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 р.Справа № 2-а-14334/08/1570

Категорія:2.31.1Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О.,Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про зобовязання виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію відповідно до п. 6, 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, який у подальшому уточнив, та в якому просив суд зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію відповідно до п. 6, 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в сумі 29 216 грн. 87 коп. за період з 09 квітня 1998 року по 09 квітня 2009 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року адміністративний позов задоволений частково: зобовязано відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної допомоги в розмірі мінімальної заробітної плати на дитину ОСОБА_2, у відповідності зі статтею 30 п. 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволені адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив порушення прав позивача на отримання допомоги відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі мінімальної заробітної плати, в період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року. Відмовляючи в задоволені інших позовних вимог суд першої інстанції застосував наслідки пропуску строку звернення до суду без поважних причин, встановлених ст. 100 КАС, в редакції чинній на час звернення позивача до суду та ухвалення постанови.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії (а.с. 5), а з 17 травня 2000 року по 15 травня 2005 року йому встановлено інвалідність ІІ групи по захворюванню повязаному з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 4). Повторний огляд ОСОБА_1 пройшов 22 червня 2005 року та йому було безстроково встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню повязаному з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 6).

ОСОБА_1 доводиться рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначений факт сторонами не оскаржується.

ОСОБА_2 з 29 січня 1993 року присвоєно статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с. 6).

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»потерпілим дітям та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як п. 6 ч. 1 ст. 30 - щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення; та п. 8 ч. 1 ст. 30 - щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім'ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами I або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої пунктом 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області з 01 січня 2000 року.

Виплати передбачені п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в період з 01 січня 2000 року по 24 квітня 2007 року проводились в розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року - 640 тис. карбованців (6 грн. 40 коп.), та в період з 25 квітня 2007 року по 09 квітня 2009 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 20 квітня 2007 року 32 грн., що підтверджується довідкою про отримання допомоги (а.с. 30-32).

Протягом 2000-2005 років п. 6, 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»були чинними.

Твердження відповідача про те, що дія п. 8 ч. 1 ст. 30 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»протягом 2000 2005 років була зупинена не відповідає дійсності (а.с. 9, 47-48).

Таким чином, виплати які проводились в період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року проводились не в повному обсягу з порушенням норм п. 8 ч. 1 ст. 30 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії відповідача щодо виплати допомоги не в повному обсязі є неправомірними.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність фінансування.

Пунктом 37 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», який не визнавався неконституційним, на 2006 рік зупинено дію п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому дії відповідача щодо виплати допомоги у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, відповідають чинному на той час законодавству.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»на 2007 рік зупинено дію п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»визнаний неконституційним.

Підпунктом «а»підпункту 5 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»внесені зміни, якими державою гарантується щомісячна виплата в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, замість гарантованої державою щомісячної виплати мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни внесені підпунктом «а»підпункту 5 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані не конституційними, та положення п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відновили свою дію у попередній редакції.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати допомоги у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 649 від 20 квітня 2007 року, в період 01 січня по 08 липня 2007 року та з 01 січня по 21 травня 2008 року відповідають чинному на той час законодавству. Але з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року відповідач повинен був виплачувати допомогу відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі мінімальної заробітної плати.

У 2009 році дія п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не зупинялась та до цієї норми зміни не вносились, а тому допомога повинна була виплачуватись у розмірі мінімальної заробітної плати.

Таким чином, права позивача на отримання допомоги відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»були порушені в період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, з 07 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року.

Вимоги позивача заявлені за період з 09 квітня 1998 року по 31 грудня 1999 року задоволенню не підлягають оскільки, як зазначалось раніше, ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області з 01 січня 2000 року (а.с. 30).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог за період з 01 вересня 1998 року по 2005 рік включно з причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги починаючи з 09 липня 2007 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 15 грудня 2008 року, тому позовні вимоги заявлені до 14 грудня 2007 року, заявлені з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, в редакції чинній на час звернення позивача до суду та ухвалення постанови.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року з причин пропуску без поважних причин строку звернення до суду.

Таким чином порушені права позивача мають бути відновлені за період з 15 грудня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року, шляхом зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну допомогу в розмірі мінімальної заробітної плати на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до п. 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 15 грудня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року, з урахуванням виплачених сум за цей час.

Апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207, ч. 5 ст. 254, ч. КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну допомогу в розмірі мінімальної заробітної плати на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до п. 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 15 по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009 року, з урахуванням виплачених сум за цей час.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя /підпис/ ОСОБА_3

суддя /підпис/ ОСОБА_4

суддя /підпис/ ОСОБА_5