Справа № 2-а-155/12
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-155/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2012 р. м.Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Косач І.А., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати у відповідності до вимог ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат по третій групі інвалідності; одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофи в розмірі 60 мінімальних заробітних плат; щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат по третій групі інвалідності; одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофи в розмірі 60 мінімальних заробітних плат; щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат станом на 01.01.2011 року.

Представник відповідача подав заперечення на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що допомога на оздоровлення за 2011 рік позивачу нараховувалась та виплачувалась в розмірі 90 грн. в порядку, передбаченому згідно постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року. Одноразова компенсація ОСОБА_1, як потерпілій від Чорнобильської катастрофи, чинним законодавством не передбачена. Прав на отримання одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою позивачка немає.

Вивчивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачу як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групи інвалідності щорічна допомога на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 90 грн., нарахована 04.02.2011 року та виплачена 09.09.2011 року. Розмір допомоги на оздоровлення у 2011 році був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату щорічно допомоги

на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку допомоги на оздоровлення мають враховуватися вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на те, що при призначенні позивачу допомоги на оздоровлення відповідач керувався саме нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», а не підзаконним нормативним актом спростовується запереченнями відповідача, з яких вбачається, що допомога на оздоровлення призначена позивачу у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки іншого розміру допомоги на оздоровлення у 2011 році (на час призначення позивачу допомоги) Кабінет Міністрів України не встановлював.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу 7 «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»визнано правомірними повноваження Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої та третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України від 25 січня 2012 року № 3 -рп/2012 встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Проте, на час призначення позивачу допомоги на оздоровлення за 2011 рік, Кабінет Міністрів України не приймав відповідної постанови щодо порядку та розміру виплати такої допомоги у 2011 році, а тому відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка з 13.10.2008 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради як потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, 3 групи інвалідності та отримує компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством для потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 1 п. З ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується інвалідам 3 групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Вищезазначена компенсація ОСОБА_1, яка перебуває на обліку в управлінні, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, чинним законодавством не передбачена.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація сім'ям, які втратили годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою виплачується в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Право на отримання одноразової компенсації в разі втрати годувальника має сім'я, в якій є непрацездатні члени, що були на утриманні. Перелік непрацездатних членів сім'ї, які вважаються утриманцями, визначено ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. З п. «б» ст.. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» непрацездатними членами сім'ї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На момент смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_2 , який помер 25.02.2008 року, позивачка була працездатною особою, тому права на отримання одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою у позивачки немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за 2011 рік, як інваліду 3 групи, щорічної допомоги на оздоровлення у меншому розмірі, ніж це передбачено ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік, як інваліду 3 групи, в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні , крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною .

Суддя І. А. Косач