Справа № 448/638/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/638/16-а
Провадження № 2-а/448/50/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Романа Васильовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2016року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що постановою інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Р.В. серії ПСЗ №039264 від 05.05.2016року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.6. ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає дану постанову необґрунтованою, необ'єктивною, та такою, що не відповідає нормам КУпАП .

Зазначає, що відповідно до п.п.2.9 «В» ПДР України (за порушення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності) водієві заборонено керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Однак, стверджує, що номерний знак його автомобіля чітко «читається» з відстані 40-50 метрів, а не тільки із необхідних 20 метрів, такий встановлений у номеротримачі що виготовлений заводським способом та придбаний у автосалоні. На його (позивача) прохання до працівників поліції провести експеримент, щоб пересвідчитись, що символи номерного знаку чітко визначаються з відстані 20 метрів, йому було відмовлено.

Також стверджує, що під час перестроювання автомобілем він включав покажчики повороту, як це передбачено п.п.9.2 «Б» (а не п.п.9.2 «А» як зазначено у спірній постанові), однак на його прохання до працівників поліції надати йому докази того, що сигнал повороту не був увімкнений йому також було відмовлено.

Крім того зазначає, що поліцейським йому не було роз'яснено його права та незаконно обмежено у таких. Зокрема, не надано можливості надати свої пояснення чи докази, заявлені ним клопотання не бралися до уваги.

З огляду на наведене просить суд спірну постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідач - інспектор роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Р.В. був своєчасно і належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких просить суд у задоволення позову відмовити повністю та розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 05.05.2016 року інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Р.В. винесено спірну постанову серії ПСЗ №039264 від 05.05.2016року, відповідно до якої було встановлено, що ОСОБА_1 - позивач у справі, 05.05.2016року о 13.08 год. На 10 км + 400 м автодороги М-11 «Львів-Шегині», керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Тойота Кемрі», реєстр.номер НОМЕР_1, перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту праворуч, а також номера якого були вкриті по стороннім предметом (сіточка), чим порушив п.п.9.2 «А» та п.п.2.9 «В».

Даною постановою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.6. ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п.2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Крім того, пунктом 9.2 «б» ПДР України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як слідує із викладених в позовній заяві пояснень позивача ОСОБА_1, той правила дорожнього руху не порушував, у зазначений в протоколі час та місці під час перестроювання автомобілем включав покажчики повороту, як це передбачено п.п.9.2 «Б» ПДР України, а номерний знак на його автомобілі, хоча і був закритий сіткою, проте символи такого (номерного знаку) чітко визначаються із відстані 20 метрів.

При цьому, як вбачається із копії оскаржуваної постанови, позивач заперечив обставини викладені у такій та в графі постанови для підпису про роз'яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що «права йому не було роз'яснено, доказів в скоєнні правопорушення не було надано».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

В судове засідання відповідач інспектор роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Р.В. та представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, не з'явилися. Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та доказів, які б спростовували обставини, на які покликається позивач. Не надав відповідач і документів (матеріалів справи про адміністративне правопорушення), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Єдиним доказом, наданим представником третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, є фотознімок задньої частини автомобіля марки «Тойота Кемрі», реєстр.номер НОМЕР_1, що був зроблений 05.05.2016року о 13.01 год., з якого вбачається що дійсно номерний знак даного автомобіля є закритий сіткою (чого не оспорює позивач ОСОБА_1.). Проте із вказаного фотознімку неможливо встановити відстань до автомобіля та те, чи можливо визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів. Інші належних та допустимих доказів, які спростовують твердження позивача, зокрема фото-, відеоматеріалів, суду не представлено.

З огляду на наведене, суд вважає, що протиправність дій позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.6. ст.121 КУпАП, не доведені, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, оскільки відповідачем не надано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122 та ч.6. ст.121 КУпАП, а тому оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення слід скасувати, а справу - закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №039264 від 05.05.2016року, винесену інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Троць Р.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 та ч.6. ст..121 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - потягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко