Справа № 822/1084/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1084/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року 10:23м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Хмельницькому до виробничо-постачальницької асоціації "Хмельницькоблагрошляхбудсервіс" про стягнення капіталізованих платежів у сумі 198502,75 грн., -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Хмельницькому (далі по тексту - позивач, ВВД ФСС НВВПЗ у м. Хмельницькому) звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до виробничо-постачальницької асоціації "Хмельницькоблагрошляхбудсервіс" (далі по тексту - відповідач, ВПА "ХОАШБС"), в якому просить стягнути капіталізовані платежі в сумі 198502,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у ВВД ФСС НВВПЗ у м. Хмельницькому перебуває на обліку ОСОБА_3, дружина ОСОБА_4, з яким стався нещасний випадок із смертельним наслідком на ВПА "ХОАШБС". Оскільки ВПА "ХОАШБС" знаходиться в стані припинення, згідно з приписами ст.1205 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), необхідно провести капіталізацію платежів для продовження страхових виплат ОСОБА_3 в сумі 198502,75 грн. З метою визнання і погашення кредиторських вимог у добровільному порядку, на адресу відповідача була направлена заява. У зв'язку з відмовою відповідача визнати і погасити кредиторські вимоги, позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю з підстав викладених в письмових запереченнях. Зазначив, що позивач помилково застосовує аналогію закону та, як наслідок, норми Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №765, оскільки ВПА "ХОАШБС" невизнаний банкрутом у встановленому законом порядку.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Суд встановив, що ВПА "ХОАШБС" як платник страхових внесків зареєстроване 25.06.2001 у ВВД ФСС НВВПЗ у м. Хмельницькому, що підтверджується страховим свідоцтвом № виданим 17.11.2008.

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком від 11.03.2004 та акту про нещасний випадок від 26.03.2004, з працівником ВПА "ХОАШБС" - ОСОБА_4 стався нещасний випадок із смертельним наслідком. Справа щодо нього передана до ВВД ФСС НВВПЗ у м. Хмельницькому.

Відповідно до постанови ВВД ФСС НВВПЗ "Про призначення перерахованої щомісячної страхової виплати станом на 1 березня 2014 р. особам, які мають на це право у разі смерті потерпілого" №2221/645/645/64 від 30.01.2015, ОСОБА_3 перераховано суму щомісячної страхової виплати та визначено її розмір - 708,43 грн. Зазначено, що страхова виплата є безстроковою. ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1.

ВПА "ХОАШБС" знаходиться у стані припинення за рішенням суду, про що 05.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис, що підтверджується повідомленням №02.5-04/843 від 10.12.2015 та Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

07.12.2015 на адресу відповідача направлена заява про визнання кредиторських вимог на суму 198502,75 грн.

Листом від 09.12.2015, відповідачем відмовлено у визнанні та погашенні кредиторських вимог на суму 198502,75 грн. Вказаний лист позивач отримав 10.12.2015.

Вважаючи зазначену відмову неправомірною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №1105-XIV).

Основними принципами державного соціального страхування в силу ст.3 Закону №1105-XIV є, зокрема:

- обов'язковість страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом;

- державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав;

- обов'язковість фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом;

- відповідальність роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.15 Закону№1105-XIV, роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

За змістом ст.4 Закону №1105-XIV, Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом і також є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Водночас згідно п.5 ч.1 ст.11 Закону №1105-XIV, джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, які в силу п.1 ч.2 вказаної статті використовуються на виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, законодавством України передбачено, що підприємства у разі їх ліквідації не звільняються від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів.

Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №765 (далі по тексту - Порядок №765).

Відповідно до п.1 Порядку №765, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Вимоги щодо капіталізації платежів здійснюються в межах ліквідаційної процедури.

Згідно п.1 ч.1 ст.112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги її кредиторів щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

В силу вимог ст.1205 ЦК України, у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 1 ст.1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають, зокрема, непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Згідно матеріалів даної справи, право на відшкодування шкоди належить дружині потерпілого.

Враховуючи аналіз зазначених норм, суд вважає, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Разом з тим, відповідно до ст.112 ЦК України, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Суд зазначає, що позивач отримав від відповідача письмову відмову у погашенні сум капіталізованих платежів 10.12.2015. Цей факт підтверджується відміткою позивача на листі відповідача від 09.12.2015 вих.№2. Про цю ж дату отримання відмови відповідача вказує позивач і у позовній заяві.

До Хмельницького окружного адміністративного суду позивач звернувся 07.06.2016. Це підтверджується відбитком штампу про реєстрацію вхідної кореспонденції суду. При цьому на титульній сторінці позовної заяви №494/01 вказана дата - 27.05.2016.

Таким чином, оскільки позов подано з порушенням місячного строку на звернення до суду, відповідно до ч.5 ст.112 ЦК України, вимоги позивача вважаються погашеними.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 №К/800/47112/15.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2016 року

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук