Справа № 1423/11406/2011
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 1423/11406/2011

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання рішення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів № 106 від 25.03.1988 року в частині закріплення за ОСОБА_2 та ОСОБА_4. земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1; зобов`язати суб`єкта владних повноважень в особі Виконавчого комітету Миколаївської міської ради поновити порушені майнові права ОСОБА_2 шляхом винесення рішення Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради народних депутатів про закріплення за ОСОБА_2 земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1, враховуючи рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.04.1981 року.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ця постанова зачіпає її інтереси та стосується її прав та обов`язків вважає, що має право на її оскарження у відповідності до ст. 185 КАС України та просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у 1960 році разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, братом ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_5 в рівних частках успадкували від загиблого у роки Великої Вітчизняної Війни батька ОСОБА_6 будинок, що розташований за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 належало 3/4 частки спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 березня 1960 року, договору дарування від 05 жовтня 1979 року та рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 березня 1980 року, а ОСОБА_4 1/4 частки спадщини.

27 квітня 1981 року Корабельний районний суд м. Миколаєва постановив рішення № 2- 28/1981р. про реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_2 виділено земельну ділянку загальною площею 1081 кв.м., ОСОБА_4 виділено земельну ділянку загальною площею 350 кв.м., а подвір'я площею 346 кв.м. залишено в спільному користуванні. Отже, спірна земельна ділянка має загальну площу 1777 кв.м.

У 2011 році ОСОБА_2 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення її меж. В ході судового розгляду ОСОБА_2 стало відомо про існування рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів № 106 від 25 березня 1988 року, згідно з яким за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 закріплено земельну ділянку площею 1518 кв.м., що розташована за адресою: м.. Миколаїв, АДРЕСА_1. Підставою для винесення рішення Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради народних депутатів № 106 від 25 березня 1988 року стала заява ОСОБА_4 від 04 березня 1988 року про закріплення за ним та іншими співвласниками земельної ділянки.

Поряд з цим, на момент винесення рішення № 106 від 25 березня 1988 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради народних депутатів про закріплення за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 1518 кв.м., яка розташована за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1, вже існувало рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 1981 року по справі № 2-28/1981р. про реальний поділ домоволодіння та земельної ділянки. Таким чином, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради народних депутатів при винесенні рішення № 106 від 25 березня 1988 року повинен був керуватись рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 1981 року по справі № 2-28/1981р.

Земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у зв'язку з прийняттям спадщини за законом. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 1981 року по справі № 2-28/1981р. було встановлено, що спірна земельна ділянка має розмір 1777 кв.м. і була поділена між співвласниками разом з нерухомим майном, яке було розташовано на ній.

Таким чином, приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Виконавчий комітет Миколаївської міської ради народних депутатів приймаючи рішення № 106 від 25 березня 1988 року порушив права ОСОБА_2, зменшивши розмір земельної ділянки, що він успадкував.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи у квітні 2013 року ОСОБА_2 звертався до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в якому просив визнати незаконним рішення Виконкому за № 106 від 25 березня 1988 року в частині закріплення за ним та ОСОБА_2 земельної ділянки, що розташована в м. Миколаєві по АДРЕСА_1, а також з вимогою зобов`язати відповідача поновити порушені права позивача шляхом ухвалення рішення про закріплення за позивачем земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві із врахуванням рішення Корабельного районного районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 1981 року.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. (а.с. 85-86).

Таким чином, судом встановлено, що позивач повторно звернувся до суду з тими ж самими позовними вимогами, які вже були вирішені судом першої та апеляційної інстанції.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні справи по суті судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки між тими самими сторонами, з того самого предмету спору є наявні судові рішення, у зв`язку з чим постанова Центрального районного суду м. Миколаєва підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 195; 196; 198; 203; 205; 206; 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року - скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 29.06.2016 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: О.С. Золотніков

Суддя: Ю.В. Осіпов