Справа № 2-а-231/10
Суддя: Рак Л. С.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Червоноградський міський суд Львівської області
Справа №2-а-231/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 р. Червоноградський міський суд Львівської області суд в складі : головуючого - судді Рака Л.C.

при секретарі Вороняка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області, про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги на дітей війни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України у Львівській області покликаючись на те, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Згідно статті 6 цього ж Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась.

Просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за період з 01 січня 2006 по 01 березня 2009 p.p. в сумі 4811 грн. 80 коп. А також, зобовязати відповідача щомісячно нараховувати їй щомісячно соціальну допомогу у оозмірі 30% мінімальної пенсії за віком встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ».

Крім цього, просить поновити строк звернення до суду із позовом на захист своїх прав, та визнати причини його пропущення поважними, оскільки їй не було відомо про порядок нарахування допомоги та належні виплати. Про факт порушення її прав стало зідомо лише у грудні 2008 року після висвітлення зазначених подій у пресі в звязку з ухваленням рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року.

Позивачка в судовому засіданні була відсутня. Подала суду письмову заяву в якій зросить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду. Окрім того, на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати його розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини. Жодних змін не було внесено до видаткової частини Закону країни «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, тому кошти на виплату оскаржуваного підвищення в 2006-2007 роках були відсутні. Вважає позов безпідставним і просить відмовити у задоволенні такого.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд зважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-VI установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка являється громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової зійни було менше 18 років.

Позивачка народилася у 1936 році, і є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни ...».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 визнані неконституційними згадані положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» втратили чинність. Отже, з цього часу відновлено діє стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішень Конституційного Суду України Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області, оспорюване позивачкою підвищення з 09 липня 2007 року не виплачувалось, а з 2008 року виплачувалось частково, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивачки в частині зобов'язання відповідача нарахувати позивачці недоплачену соціальну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 09.07.2007 р. , з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 p., з 01.01.2009 р. по 01.09.2009 p., то такі до задоволення не підлягають, поскільки відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, положення закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та положення закону України «Про Державшій бюджет України на 2008 рік», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього Рішення, тобто з 09 липня 2007 року та 22.05.2008 року. Тому, саме з 09.07.2007 року і з 22.05.2008 року відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З 01.01.2009 року також положенням закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», не передбачено виплат в обсязі ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни». Зазначені положення Закону України «Про державний бюджет» рішенням Конституційного Суду України не визнавались неконституційними. Тому відповідачем правомірно проведено виплату позивачу допомоги за цей період відповідно до встановленого порядку.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області по невиплаті позивачці підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни' за період з 09.07. 2007 р. по 01.01.2008р. та з 22.05.2008 р. по 01.01. 2009 р. є протиправними.

Як встановлено, позивачка звернулася у суд із позовом після спливу річного строку звернення для захисту свого права. Проте відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин строк, може бути продовжений за клопотанням особи яка бере участь у справі.

Поскільки позивачка просить продовжити даний строк, то виходячи з того, що в силу свого віку та необізнаності вона не знала про нарахування підвищення до пенсії, і про належний порядок дізналася лише у грудні 2008 року, із повідомлень засобів масової інформації, тому на думку суду даний строк позивачкою пропущений з поважних причин і його слід продовжити.

Керуючись ст. ст. 22, 55, 64, 95 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008, ст. ст. 10, 11, 70, 71, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну надбавку до пенсії дітям війни.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни »

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Червонограді Львівської області нарахувати і виплатити з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 01 січня 2009 року ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни".

В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом 10-ти днів, а в разі складання постанови у повному обсязі з дня її складання.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.С. Рак