Справа № 808/795/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року (16 год. 31 хв.)Справа № 808/795/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сірик К.Л.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до: Запорізької митниці ДФС

про: зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016 ОСОБА_4 (далі позивач, ФОП ОСОБА_4М.) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про зобовязання відповідача надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 483 848,24 грн. за вантажними митними деклараціями №112050000/2013/017458 від 05.07.2013, №112050000/2013/017770 від 10.07.2013, №112050000/2013/018803 від 19.07.2013, №112050000/2013/020511 від 07.08.2013, №112050000/2013/021166 від 15.08.2013, №112050000/2013/025986 від 02.10.2013, №112050000/2013/028040 від 23.10.2013, №112050000/2013/029452 від 05.11.2015.

Ухвалою суду від 04.03.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/795/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 22.03.2016.

Ухвалами суду розгляд справи зупинявся за клопотанням сторін для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 30.06.2016 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

Позивач підтримав позовні з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні зазначив, що за результатами судового оскарження, рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000556/1 від 05.07.2013, № 112050000/2013/000566/1 від 09.07.2013, № 112050000/2013/000590/1 від 17.07.2013, № 112050000/2013/000646/1 від 07.08.2013, № 112050000/2013/000667/1 від 15.08.2013, № 112050000/2013/000804/1 від 02.10.2013, № 112050000/2013/000856/2 від 23.10.2013, № 112050000/2013/000906/2 від 05.11.2013 скасовані, у звязку з чим після набрання законної сили рішенням суду, позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести процедури щодо внесення змін до ВМД, якими було оформлено товар з коригуванням митної вартості, підготувати та передати до відповідного органу державної казначейської служби висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно зарахованого до бюджету податку на додану вартість, однак митний орган надав відповідь, якою повідомив позивача про те, що підстав для оформлення висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на додану вартість немає. Вважає, що відмова Запорізької митниці ДФС є протиправною та суперечить приписам чинного законодавства України, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях. Зазначає, що Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618 (далі Порядок №618) передбачено, що у випадку надміру сплачених податків платник податків звертається до органу ДФС з відповідною заявою, до заяви на повернення додаються, зокрема, документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Зазначає, що подані позивачем заяви складені без дотримання Порядку №618, документів, які б підтверджували помилкову та/або надмірну сплату коштів до бюджету надано не було. Відтак, підстави для повернення ПДВ у сумі 483 848,24 грн. відсутні. Звертає увагу, що позивачем не було доведено того, що сума у розмірі 483 848,24 грн. є сумою надмірно сплаченого податку на додану вартість. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2012 та 2013 роках позивачем були укладені контракти з індійськими компаніями на поставку товару - арахіс сирий у ядрах, сорт Java, фракцій 50/60 та 60/70, врожаю 2013 року.

Судом досліджено, що 03.07.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення митна декларація (далі МД) № 112050000/2013/017107 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 50/60, вагою 76 тон за ціною 1450 доларів США за тону.

15.08.2013 в оформленні МД №112050000/2013/017107 від 03.07.2013 було відмовлено, складено картку відмови №112050000/2013/00693 від 05.07.2013.

Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2013/017458 від 05.07.2013 під гарантію відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Надалі, 09.07.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний позивачем була подана для оформлення митна декларація №112050000/2013/017671 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 60/70, вагою 38 тон за ціною 1410 доларів США за тону.

15.08.2013 в оформленні МД №112050000/2013/017671 від 09.07.2013 було відмовлено, складено картку відмови №112050000/2013/00705 від 09.07.2013.

Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2013/017770 від 10.07.2013 під гарантію відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Окрім того, 16.07.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення митна декларація № 112050000/2013/018356 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 60/70, врожай 2013 року, вагою 38 тон (нетто) за ціною 1410 доларів США.

17.07.2013 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2013/000590/1, яким визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом, із розрахунку 2,15 доларів США за 1 кг. Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив митну декларацію №401090000/2013/011629 від 13.06.2013.

У звязку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач, на підставі ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, скористався правом на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг за митною декларацією №112050000/2013/018803 від 19.07.2013, за ціною товару, визначеною митним органом.

Відповідно до матеріалів справи, 06.08.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення митна декларація № 112050000/2013/020423 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 50/60, вагою 38 тон (нетто) за ціною 1300 доларів США за тону та фракція 60/70, вагою 76 тон (нетто) за ціною 1260 доларів США за тону.

07.08.2013 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2013/000646/2, яким визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом, із розрахунку 1,79 доларів США за 1 кг. Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив митні декларації 100270000/2013/162201 від 15.05.13, № 112050000/2013/017458 від 05.07.2013, №112050000/2013/017770 від 10.07.2013.

У звязку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач скористався правом на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг за митною декларацією №112050000/2013/020511 від 07.08.2013, за ціною товару, визначеною митним органом.

Також, 14.08.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний позивачем була подана для оформлення митна декларація №112050000/2013/021091 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 60/70, врожай 2013 року, вагою 76 тон (нетто) за ціною 1410 доларів США.

15.08.2013 в оформленні МД №112050000/2013/021091 від 14.08.2013 було відмовлено, складено картку відмови №112050000/2013/00840.

Товар випущено у вільний обіг за МД №112050000/2013/021166 від 15.08.2013 під гарантію відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Судом встановлено, що 01.10.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення митна декларація № №112050000/2013/025853 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 60/70, врожай 2013 року, вагою 114 тон (нетто) за ціною 1410 доларів США.

02.10.2013 в оформленні МД № 112050000/2013/025853 від 01.10.2013 було відмовлено, складено картку відмови №112050000/2013/01034 від 02.10.2013.

Товар випущено у вільний обіг за МД 112050000/2013/025986 від 02.10.2013 під гарантію відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Окрім цього, 22.10.2013 до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення МД № 112050000/2013/027859 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 60/70, вагою 76 тон за ціною 1235 доларів США.

23.10.2013 Запорізькою митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2013/000856/2, яким визначено митну вартість товару за шостим (резервним) методом, із розрахунку 1,79 доларів США за 1 кг. Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив митну декларацію №500060001/2013/46210 від 18.10.2013.

У звязку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач, на підставі ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, скористався правом на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг за митною декларацією №112050000/2013/028040 від 23.10.2013, за ціною товару, визначеною митним органом.

Відповідно до матеріалів справи, 04.11.2013 року до митного поста Запоріжжя - центральний ФОП ОСОБА_4 була подана для оформлення МД № №112050000/2013/029365 на товар арахіс сирий у ядрах, сорт ява, фракція 50/60, вагою 38 тон за ціною 1265 доларів США.

05.11.2013 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2013/000906/2, яким визначено митну вартість товару за шостим (резервним) методом, із розрахунку 1,79 доларів США за 1 кг. Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив митну декларацію №500060001/2013/46210 від 18.10.2013.

На підставі ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, позивач скористався правом на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг за митною декларацією №112050000/2013/029452 від 05.11.2013, за ціною товару, визначеною митним органом.

У звязку з прийняттям Запорізькою митницею рішень про коригування митної вартості товару № 112050000/2013/000556/1 від 05.07.2013, №112050000/2013/000566/1 від 09.07.2013, № 112050000/2013/000590/1 від 17.07.2013, № 112050000/2013/000646/1 від 07.08.2013, № 112050000/2013/000667/1 від 15.08.2013, № 112050000/2013/000804/1 від 02.10.2013, № 112050000/2013/000856/2 від 23.10.2013, № 112050000/2013/000906/2 від 05.11.2013, позивачем додатково, в порівнянні з заявленою ним митною вартістю, сплачено митні платежі в розмірі 483 848, 24 грн., що не заперечується представником відповідача.

Не погодившись з прийнятими рішеннями про визначення митної вартості, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2014 у справі №808/9054/13-а визнані протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000556/1 від 05.07.2013, №112050000/2013/000566/1 від 09.07.2013, № 112050000/2013/000590/1 від 17.07.2013, № 112050000/2013/000646/1 від 07.08.2013, № 112050000/2013/000667/1 від 15.08.2013, № 112050000/2013/000804/1 від 02.10.2013, № 112050000/2013/000856/2 від 23.10.2013, № 112050000/2013/000906/2 від 05.11.2013. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 постанова суду першої інстанції залишена без змін.

06.04.2015 ФОП ОСОБА_4 звернувся до Запорізької митниці ДФС із заявою №63 з проханням провести відповідні процедури з метою внесення змін до декларацій митної вартості у звязку із скасуванням рішень про коригування митної вартості товарів та підготувати та передати до відповідного органу Державної казначейської служби висновок про повернення з бюджету надмірно зарахованого податку на додану вартість в сумі 483 848,24 грн.

24.04.2015 листом №398/11/08-70-10 Запорізька митниця ДФС повідомила, що на підставі наданої заяви від 06.04.2015 відсутні підстави для повернення надмірно сплачених митних платежів. Також зазначено, що Правилами заповнення декларацій митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 №599, зареєстрованим в міністерстві юстиції України від 18.06.2012 за №984/21296, не передбачено процедури внесення змін до декларацій митної вартості.

01.02.2016 позивач звернувся із заявою №17 до відповідача в якій зазначив, що після скасування рішень про коригування митної вартості надмірно сплаченим є податок на додану вартість, сплачений відповідно до них. Посилаючись на норми ст. 43 Податкового кодексу України повторно просив провести відповідні процедури щодо направлення до Державної казначейської служби України висновок про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 483 848,24 грн., а також здійснити всі інші необхідні процедури, передбачені чинним законодавством України з метою повернення коштів.

За результатами розгляду звернення позивача, Запорізькою митницею ДФС листом №197/11/08-70-25 від 16.02.2016 повідомлено про виконання в повному обсязі рішення суду по справі №808/9054/13-а, а саме скасовані рішення про коригування митної вартості. В свою чергу, підстав для повернення податку на додану вартість у сумі 483848,24 грн. митний орган не вбачав, оскільки для цього потрібно було надати документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Приписи ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України передбачають, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 Митного кодексу України у разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Згідно з ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, як надміру сплачені грошові зобовязання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобовязань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Судом зясовано та не заперечується Запорізькою митницею той факт, що ФОП ОСОБА_4 додатково, в порівнянні з заявленою ним митною вартістю, сплачено митні платежі в розмірі 483 848,24 грн. (платіжні доручення від 21.06.2013 № 282, від 02.07.2013 № 298, від 11.07.2013 № 323, від 31.07.2013 № 357, від 07.08.2013 № 367, від 19.09.2013 № 443, від 16.10.2013 № 490, від 25.10.2013 № 504).

Як зазначалося вище, судовим рішенням у справі №808/9054/13-а визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000556/1 від 05.07.2013, № 112050000/2013/000566/1 від 09.07.2013, № 112050000/2013/000590/1 від 17.07.2013, № 112050000/2013/000646/1 від 07.08.2013, № 112050000/2013/000667/1 від 15.08.2013, № 112050000/2013/000804/1 від 02.10.2013, № 112050000/2013/000856/2 від 23.10.2013, № 112050000/2013/000906/2 від 05.11.2013, прийняті Запорізькою митницею у відношенні ФОП ОСОБА_3

При цьому в судових рішеннях суду першої та апеляційної інстанції зазначено про те, що декларантом під час митного оформлення товару були подані всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що здійснена декларантом сплата митних платежів в розмірі 483 848,24 на підставі рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, які в подальшому були скасовані у судовому порядку, є фактично переплатою митних платежів.

Положення п. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України передбачають, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобовязання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.12.2015 №4458/08-26-25-011 про відсутність у ФОП ОСОБА_3 станом на 08.12.2015 заборгованості зі сплати податків та зборів. Також згідно даного відповідачем витягу з ПІК «Інспектор-2006» станом на 16.06.2016 по особовому рахунку позивача податкові борги на зазначену дату відсутні.

Пунктом 43.3. ст. 43 Податкового кодексу України визначено, що обовязковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобовязання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з абзацами 1, 2, 12 п. 1, п. п. 2, 3, 4 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером субєкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи, або прізвище, імя та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Відповідно до п. 2, 3, 4, 5 та 6 розділу ІІІ вказаного Порядку визначений наступний порядок розгляду заяви платника: заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником або заступником керівника митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ цього ж Порядку висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Пункт 11 розділу ІІІ Порядку № 618 передбачає, що за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

З огляду на викладене, суд вважає, що повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.

Приписами Порядку №618 передбачено, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплаченого податку може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього порядку, або відсутність переплати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач із дотриманням вищезазначених вимог звернувся до Запорізької митниці із заявою про повернення надмірно сплачених коштів на загальну суму 483 848,24 грн. До заяви позивачем додано весь необхідний перелік документів, визначений Порядком № 618.

На час першого звернення позивача з заявою від 06.04.2015 до відповідача взаємовідносини територіальних органів Міндоходів з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань були врегульовані Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань, затвердженим спільним наказом Міндоходів і Міністерства фінансів України від 30 грудня 2013 року №882/1188 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 року за № 146/24923 (далі Порядок взаємодії №882/1188).

За змістом п. 5 Порядку взаємодії №882/1188, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

В силу п. 7 Порядку взаємодії №882/1188, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи.

Аналіз викладених норм свідчить, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом Державної казначейської служби України на підставі отриманого від органу Міндоходів висновку, погодженого місцевим фінансовим органом.

При цьому, орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Державної казначейської служби України для виконання (п. 8 Порядку взаємодії №882/1188).

За таких умов, відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

У відповідності до пункту 11 Порядку взаємодії від 30 грудня 2013 року №882/1188 відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

На час другого звернення позивача з заявою від 01.02.2016 до відповідача діяв новий Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, який передбачав аналогічні положення, що й Порядок взаємодії №882/1188).

Судом встановлено, що внаслідок набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/9054/13-а були визнані протиправними та скасовані рішення митниці про коригування митної вартості товарів, проте відповідач відмовив ФОП ОСОБА_3 в оформленні висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченої суми податку на додану вартість, посилаючись на відсутність правових підстав.

Разом з тим, відповідач не ставить під сумнів обґрунтованість причин повернення коштів та не зазначає жодного недоліку в документах, які були надані позивачем в якості доказів до заяви про повернення надміру сплачених сум податку.

Викладене свідчить про наявність підстав для підготовки митним органом висновку про повернення коштів, а тому контролюючим органом протиправно відмовлено у поверненні надмірно сплачених платежів.

Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), 25 листопада 2014 року (справа 21-338а14) та від 24 березня 2015 (справа № 21-3а15) …У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обовязкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обовязкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом ДМСУ, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362), на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи….

Зокрема, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог посилався на те, що митниця будь-якого рішення щодо визначення митної вартості за заявленим декларантом 1 методом - визначення митної вартості за ціною угоди не приймала, а тому відсутні підстави для оформлення висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого ПДВ у розмірі 483 848,24 грн.

З цього приводу суд зазначає, що ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

В даному випадку, після винесення рішення про коригування митної вартості товару та оформлення декларантом нової ВМД за ціною скоригованою митним органом, проставлянням митним органом відповідних відміток митне оформлення є завершеним.

Тому, винесення митним органом в рамках вказаного митного оформлення будь-яких рішень вже є неможливим та законодавчо неврегульовано.

З огляду на це, суд вважає, що саме судовим рішенням у справі №808/9054/13-а було встановлено правомірність визначення декларантом митної вартості товару за ціною контракту.

Вказане судове рішення у справі №808/9054/13-а є чинними, а тому згідно вимог ст. 14 КАС України є обовязковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог фізичної особипідприємця ОСОБА_3.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Запорізької митниці ДФС про зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобовязати Запорізьку митницю ДФС надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Запорізькій області висновок про повернення з Державного бюджету України фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 суми надмірно сплаченого за вантажними митними деклараціями №112050000/2013/017458 від 05.07.2013, №112050000/2013/017770 від 10.07.2013, №112050000/2013/018803 від 19.07.2013, №112050000/2013/020511 від 07.08.2013, №112050000/2013/021166 від 15.08.2013, №112050000/2013/025986 від 02.10.2013, №112050000/2013/028040 від 23.10.2013, №112050000/2013/029452 від 05.11.2015 податку на додану вартість у розмірі 483 848 (чотириста вісімдесят три тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 24 коп.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (69095, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (69015, м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 12, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий