Справа № 810/1744/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 травня 2016 року № 810/1744/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши в м. Києві матеріали адміністративний позову

за заявою ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати відмову Державної фіскальної служби України, що полягає у не забезпеченні працевлаштування ОСОБА_1 у відповідності до Договору - направлення на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25 та викладена у листі від 01.04.2016 № 3361/К/99-99-04-01-01-14, протиправною;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України надати ОСОБА_1 посаду, що не нижча, рівноцінна за оплатою праці та характером діяльності посаді, визначеної Договором - направленням на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

В силу ч. 2 ст. 50 цього Кодексу позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь (частина друга статті 48 КАС України).

Крім того, в силу положень ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Водночас, відповідно до положень ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Так, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначає Державну фіскальну службу України, юридична адреса - 04655, м. Київ, Львівська площа, 6-8. При цьому зареєстрованим місцем проживання позивача, згідно позовної заяви, є - АДРЕСА_1. Таким чином, позивач обрав адміністративний суд за місцем своєї реєстрації.

Однак, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви копії паспорту громадянина України в тому числі із відміткою про реєстрацію місця проживання, що в свою чергу не дозволяє суду встановити дієздатність особи, яка подала позов, та, відповідно, перевірити її право на звернення до суду і на доручення ведення своїх справ у судах інших особам, а також встановити правильність визначення підсудності даної справи (в контексті вищенаведених положень ст. 48 та п. 1 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Так, відповідно до переліку додатків до позовної заяви позивач зазначає:

1) копію Договору - направлення на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25;

2) копію листа щодо працевлаштування від 18.03.2016 на ім'я Голови ДФС, опису вкладення, чеку про відправлення, повідомлення про вручення;

3) копію відповіді ДФС України (відмови) від 01.04.2016 № 3361/К/99-99-04-01-01-14;

4) копія направлення на роботу № 85;

5) копія диплому магістра;

6) копія довіреності на представника;

7) копія адміністративного позову та додатки документів для відповідача.

Проте під час перевірки додатків до адміністративного позову відділом документального забезпечення і контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду виявлені наступні недоліки, а саме відсутні такі документи: копія Договору - направлення на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25, копію листа щодо працевлаштування від 18.03.2016 на ім'я Голови ДФС, опису вкладення, чеку про відправлення, повідомлення про вручення, копію відповіді ДФС України (відмови) від 01.04.2016 № 3361/К/99-99-04-01-01-14, копія направлення на роботу № 85, копія диплому магістра, копія довіреності на представника, копії додатків для відповідача, про що складено Акт б/н від 26 травня 2016 року.

Згідно з ч. 4 ст. 106 КАС України, позовна заява підписується позивачем або його представником та відповідно до ч. 5 ст. 106 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Однак, в позовній заяві не зазначено ім'я представника, його поштової адреси, номеру засобу зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є. Також не надано до позовної заяви довіреності або іншого документу, що підтверджує повноваження представника.

Крім того, ч. 3 ст. 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон України № 3674-VI).

Як встановлено ч. 1 ст. 3 Закону України № 3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Однак, до адміністративного позову не надано доказів сплати судового збору у розмірі та порядку визначеному Законом України № 3674-VI.

Частиною першою статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України № 3674-VI за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальну заробітну плату у місячному розмірі на 1 січня 2016 року встановлено у сумі 1 378 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, отже сума судового збору становить - 1102,40 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України № 3674-VI судовий збір за подання даного адміністративного позову не сплачується.

Пунктом 1 ч.1 ст. 5 Закону України № 3674-VI передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, проте позивачем заявлено вимоги: визнати відмову Державної фіскальної служби України, що полягає у не забезпеченні працевлаштування ОСОБА_1 у відповідності до Договору - направлення на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25 та викладена у листі від 01.04.2016 № 3361/К/99-99-04-01-01-14, протиправною та зобов'язати Державну фіскальну службу України надати ОСОБА_1 посаду, що не нижча, рівноцінна за оплатою праці та характером діяльності посаді, визначеної Договором - направленням на навчання за денною формою до академії від 30.05.2014 № 25.

Отже, суд звертає увагу позивача, що норми п.1 ч.1 ст.5 Закону України № 3674-VI не можуть буди підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду: оригіналу платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 1102,40 грн., копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 в тому числі із відміткою про зареєстроване місце проживання/перебування, документів, які зазначені в додатках позовної заяви з примірником документів для відповідача, уточнюючої позовної заяви, із зазначенням імені представника, його поштової адреси, номеру засобу зв'язку, адреси електронної пошти, якщо такі є, або позовної заяви підписаної позивачем у кількості, що відповідає кількості сторін у справі, довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, з додержанням всіх вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України

Згідно ч. 2 ст. 108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви в порядку та у спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, з урахуванням поштового перебігу, до 29 червня 2016 року.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Горобцова