Справа № 826/4645/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2016 року № 826/4645/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Центрального об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
до Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"
про стягнення заборгованості в розмірі 16263,45 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2016 р. згідно п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України суддею Добрянською Я.І. відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

За результатами отримання хвали про відкриття скороченого провадження, відповідачем скеровано до суду заперечення проти позову. На думку представника відповідача, заявлена до стягнення заборгованість є безпідставною з огляду на те, що відповідач не є науковою установою, оскільки не проходило державну атестацію як наукове підприємство. При цьому також у запереченнях зазначено про те, що на ПАТ "ХК "Київміськбуд" не розповсюджується п. 4 Постанови КМУ від 24.03.2004 р. №372, адже на час існування Головкиївміськбуду, правонаступником якого є відповідача, не існувало порядку №372 або будь-якого іншого порядку фінансування різниці між сумою призначеної пенсії за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Ухвалою від 18.04.2016 р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Під час судового засідання представник УПФ позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав, представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. За результатами судового засідання суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно до п. 1 та додатку 1 постанови КМУ від 16.12.2015 р. №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" прийнято рішення реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1.

При цьому відповідно до вказаного додатку внаслідок організації управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва утворено Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно довідки АТ ХК "Київміськбуд" від 25.07.2007 р. №47а ОСОБА_1 з 01.01.1973 р. по 01.02.1981 р. працював в структурі Головкиївміськбуду на посаді заступника начальника АСУ ДБК-1 та заступника начальника Управління АСУстрой.

Як вказано у даній довідці, АСУ ДБК-1 та Управління АСУстрой були державними підприємствами, незалежно від змін їх назв, протягом свого існування були науково-технічними структурними підрозділами державного підприємства Головкиївміськбуд, правонаступником якого є АТ ХК "Київміськбуд".

Між тим, у довідці також зазначено про те, що посади, на яких працював ОСОБА_1, передбачені Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та Переліком посад наукових працівників, затверджених постановою КМУ від 04.03.2004 р. №257 як такі, що входять до стажу науково-технічної роботи.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою державної реєстрації ПАТ ХК "Київміськбуд" є 10.08.1995 р.

Відповідно до статуту ПАТ ХК "Київміськбуд", затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів від 25.04.2012 р. №14, компанія є холдинговою компанією, яка володіє, користується, а також розпоряджується холдинговими корпоративними пакетами акцій (часток, паїв) господарських товариств.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 р. №1977-ХІІ від з 11.07.2007 р., доказом чого є надані позивачем до суду розпорядження від 31.07.2007 р. про призначення наукової пенсії та розрахунок наукового стажу.

Згідно наявних у справі розрахунків (повідомлень) про суми витрат на фінансування різниці між сумою призначеної пенсії за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, надісланих УПФ супровідними листами, копії яких наявні у справі (а.с. 21-28), а також картки особового рахунку платника (а.с. 19) за період з 25.10.2015 р. по 25.02.2016 р. фактична сума невідшкодованої відповідачем різниці фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону №1977 і сумою пенсій, призначених відповідно до інших законодавчих актів, складає 16263,45 грн.

Згідно зі ст. 6 Закону України від 05.11.1991 р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів (ст. 24 Закону №1977-XII).

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-ХІІ, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим законом, та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Стаття 24 Закону встановлює, що пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років. Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

На виконання зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 13.12.2000 р. №1826 "Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи", яка втратила чинність 09.04.2004 р. одночасно з набранням чинності постановою №372, якою було затверджено Порядок.

Так, п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним ) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи» від 24.03.2004 року № 372, встановлений порядок такого фінансування за яким:

- розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до абз. 1 п. 3 цього Порядку фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Згідно ж до п. 4 Порядку у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Як зазначено Верховним Судом України в постанові від 05.06.2012 р. у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова до відкритого акціонерного товариства "Південдіпроцемент" про стягнення заборгованості, аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

А відтак, виходячи із зазначеного, беручи до уваги працю ОСОБА_1, колишнього наукового працівника, на посадах, що дають право призначення пенсії відповідно до ст. 24 зазначеного Закону, зважаючи на наявні у справі копії розрахунків (повідомлень) про суми витрат на фінансування різниці між сумою призначеної пенсії за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, надісланих УПФ супровідними листами та вручені відповідачу, а також картки особового рахунку платника за період з 25.10.2015 р. по 25.02.2016 р., суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, оскільки позивач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність заявлених позовних вимог, а доводи відповідача не спростовують наведених у позовній заяві обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача встановленої судом суми боргу.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1).

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч. 2).

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3).

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч. 4).

Звертаючись із даним позовом УПФ судового збору за звернення до суду сплачено не було. Між тим, ухвалою від 23.03.2016 р. судом відстрочено УПФ сплату судових витрат до дати прийняття рішення у справі.

А відтак, з огляду на зазначені обставини, враховуючи несплату УПФ станом на дату прийняття рішення у справі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з УПФ суму необхідного до сплати судового збору, визначеного ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, згідно вказаної норми судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.), тобто: 16263,45 грн. * 1,5% = 243,95 грн., тобто судовий збір становить 1378 грн.

При цьому суд зауважує, що платiжними реквiзитами для перерахування судового збору в гривнях при зверненні з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва є наступні реквізити:

Отримувач коштів УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897;

Банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві;

Код банку отримувача (МФО) 820019;

Рахунок отримувача 4007;

Код класифікації доходів бюджету 22030101;

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (ідентифікаційний номер 23527052; адреса: 01010, м. Київ, вул. Суворова, буд. 4/6, тел. 280-62-62) заборгованість по відшкодуванню коштів на виплату різниці між сумами пенсій у розмірі 16263,45 грн. (шістнадцять тисяч двісті шістдесят три грн. 45 коп.) на користь Центрального об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, адреса для листування: 01601 м. Київ, вул. Крутий узвіз, 4, ).

3. Стягнути з Центрального об"єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судовий збір в сумі 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) за звернення до суду із даним позовом.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська