Справа № 820/1111/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

24 червня 2016 р. №820/1111/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБУРГ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про опис майна, податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОБУРГ", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.12.2015 №, яке винесене на підставі висновків акту перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567;

- зобов'язати відповідачів відновити суми податкових зобов'язань TOB «ФОБУРГ» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567;

- визнати незаконним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 03.02.2016 №3;

- визнати незаконною та скасувати податкову вимогу від 03.02.2016 №379-21 на загальну суму боргу з акцизного податку 72747,50 грн., з яких основний платіж 58198,00 грн., штрафна санкція 14549,50 грн.

- визнати незаконними дії Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкових декларацій; вважати, згідно п. 49.13 ст. 49 ПК України, податкові декларації з ПДВ за листопад-грудень 2015 року прийнятими у день їх фактичного отримання Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області.

Ухвалою суду від 09.06.2016 адміністративний позов ТОВ "ФОБУРГ" до Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Цюрупинської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про опис майна, податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними дій, в частині позовних вимог про визнання дій незаконними Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області щодо відмови у прийнятті податкових декларацій, а також в частині позовних вимог про визначення, згідно п. 49.13 ст. 49 ПК України, податкові декларації з ПДВ за листопад-грудень 2015 року прийнятими у день їх фактичного отримання Херсонською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області - залишено без розгляду, а також виключено із складу відповідачів по справі Херсонську ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області.

Продовжено розгляд справи ТОВ "ФОБУРГ" до Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Цюрупинської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про опис майна, податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Цюрупинською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку, за результатами якої складено акт, в якому податковим органом не взято до уваги облікові документи позивача, а також не враховано, що придбані нафтопродукти були реалізовані через АЗС №52 юридичним особам з метою комерційного використання. За результатами даної перевірки податковим органом було винесено податкове повідомлення - рішення, а згодом податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставі. Також позивач зазначив, що відповідачем внесені відомості до інформаційних баз та інтегрованої картки платника на підставі зазначеного акту перевірки. Позивач не погоджується з: висновками акту перевірки та, відповідно, винесеним податковим повідомленням - рішенням, та внесенням відповідних змін до баз даних "Податковий блок" та інтегрованої картки платника, оскільки висновки акту перевірки та зазначене податкове повідомлення - рішення не відповідають чинному законодавству, через що вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення - рішення та зобов'язати податковий орган відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ФОБУРГ" в електронній базі даних Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України Податковий блок, інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ Аудит, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладені в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567. Також з огляду на викладене підлягають скасуванню податкова вимога та рішення про опис майна, через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки на час їх винесення податкове повідомлення - рішення не було угодженим.

Відповідачі проти позову заперечували, від представника відповідача - Цюрупинської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що висновки акту перевірки є правомірними, через що при винесенні податкового повідомлення - рішення відповідач діяв у відповідності та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Згідно ч.2 ст.128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи без участі представників відповідачів.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОБУРГ" (далі - ТОВ "ФОБУРГ") зареєстровано як юридична особа (а.с.84-85) та на час спірних правовідносин перебувало на податковому обліку у Цюрупинської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, є платником податку на додану вартість (а.с.88).

Згідно відомостям з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, наданих Головним управлінням статистики у Херсонській області від 02.07.2015 №14-07/686, видами діяльності за КВЕД - 2010 ТОВ ФОБУРГ є роздрібна торгівля пальним; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.86).

Судом встановлено, що Цюрупинською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "ФОБУРГ" з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету акцизного податку за період серпень - вересень 2015 року.

За результатами зазначеної перевірки Цюрупинською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області складено акт від 07.12.2015 №857/22-0/39845567 (а.с. 27-33), у висновку якого встановлено порушення п.п.214.1.4 п.214.1 ст. 214, п.п.215.3.4 п.215.3 ст. 215 та п.п.213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суму акцизного податку у загальній сумі серпень - вересень 2015 року у сумі 58026 грн., у т.ч. серпень 2015 року у сумі 33101 грн., вересень 2015 року у сумі 25097 грн.

На підставі вказаних висновків податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 18.12.2015 № (а.с. 26), яким визначено, що ТОВ "ФОБУРГ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 72747,50 грн., в т.ч. 58198 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 14549,50 грн.

Як встановлено в ході судового розгляду, на підставі вказаного податкового повідомлення - рішення, податковим органом сформовано податкову вимоги від 03.02.2016 №379-21 (а.с.36) за платежем - акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 72747,50 грн., в т.ч. 58198 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 14549,50 грн.

Також встановлено, що Цюрупинською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу ТОВ "ФОБУРГ" від 03.02.2016 №3 (а.с. 37).

Перевіряючи обґрунтованість висновків Цюрупинської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області викладених в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом визначено, що через мережу АЗС позивача здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до п.п.213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач здійснював господарську діяльність шляхом роздрібної та оптової торгівлі паливо - мастильних матеріалів, зокрема, через орендовану АЗС №52, за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Музиківка, вул. Лісна,19. На підтвердження оренди вказаної АЗС позивачем до матеріалів справи надано відповідний договір оренди нерухомого майна від 27.07.2015 №11, укладеного між ТОВ "ФОБУРГ" (орендар) та ТОВ "ОПТІМА - ЮГ" (орендодавець), разом з додатками про перелік нерухомого майна - стаціонарних АЗС, що орендуються відповідно до договору (а.с.162-166).

Так, судом встановлено, що між ТОВ "ФОБУРГ" (постачальник) та ТОВ ВТФ "Авіас", укладено договір поставки від 03.08.2015 №П15-582, разом з додатками (а.с.132-137). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), надалі іменовані "товар", в кількості та за ціною, передбаченими у додатках, які є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п.п.2.2 зазначеного договору товар за цим договором поставляється щоденно і безперервно на умовах EXW АЗС, а також п.п. 3.1.1 передбачено, що проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількостях: - для паливних карток - зазначених у квитках терміналу; - для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу.

На підтвердження виконання умов вказаного договору поставки позивачем до матеріалів справи надано акти приймання - передачі товару (а.с.138-145), податкові накладні (146-156), чеки на відпуск паливо - мастильних матеріалів (а.с.159-161).

Також як встановлено пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, позивач у перевіряємий період також здійснював реалізацію паливо - мастильних матеріалів іншим юридичним особам, зокрема, ТОВ "МОРСЕЛ" та ТОВ "СЕДЕС КОМПАНІ" для комерційного використання через зазначену АЗС №52.

При цьому, на вимогу зазначених юридичних осіб, позивачем було виписані відповідні податкові накладні, що підтверджується податковими накладними на придбаний товар вказаних контрагентів (а.с. 157-158).

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на отримання безпідставної податкової вигоди.

Положеннями п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що реалізацією субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України, платником акцизного податку є особа - субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об'єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України).

Згідно п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПК України, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Таким чином, для цілей сплати акцизного податку до «субєкт господарювання роздрібної торгівлі» відноситиметься субєкт господарювання за наявності наступних ознак:

1) здійснення продажу товарів, зазначених в пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України, а саме: пива, алкогольних напоїв (алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД пп. 14.1.5 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України), тютюнових виробів (тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування пп.14.1.252 п.14 ст.14 Податкового кодексу України), промислових замінників тютюну, а також деяких паливо-мастильних матеріалів, перелік яких зазначено в пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України;

2) Продаж безпосередньо громадянам або іншим кінцевим споживачам для некомерційного використання, в тому числі на обєктах громадського харчування.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Мінфіну від 23.01.2015 №14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку. Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» визначено, що в графі 4 додатку 6 до декларації акцизного податку зазначається вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Однак, ані Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку, ані Податковий кодекс України не містить визначення поняття «некомерційного використання».

В той же час, положеннями п.п.14.1.36 ПК України та ст.42 Господарського кодексу України надано визначення поняттю «підприємництво» та «господарської діяльності».

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.36 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, будь-яке підприємство (юридична особа, крім неприбуткових організацій), купує нафтопродукти для комерційного використання у власній господарській діяльності.

На підставі викладеного позивач вважає, що словосполучення «комерційне використання» означає використання для цілей підприємницької діяльності, як виробничої так і невиробничої, у протиставленні до некомерційного використання тобто використання не для цілей підприємницької діяльності, а для побутових та інших особистих потреб.

При цьому реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків (абзаци перший та другий п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено, що може проводитися як роздрібна торгівля, так і торгівля нафтопродуктів субєктам господарювання через мережу АЗС.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач незобов'язаний в даному випадку сплачувати акцизний податок при реалізації нафтопродуктів, зокрема, через АЗС №52, юридичним особам для їх комерційного використання.

Судом встановлено в ході судового розгляду, що позивач у перевіряємий період здійснював роздрібну торгівлю нафтопродуктів через орендовану позивачем АЗС, а також реалізацію паливо - мастильні матеріалів контрагентами - покупцями, що підтверджується наданими позивачем до суду договором, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних, чеками на відпуск паливо - мастильних матеріалів, актами приймання - передачі тощо.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.12.2015 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги в цій частині про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст59 ПК України).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.59.3 ст59 ПК України).

Також згідно п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Оскільки оскаржувана податкова вимога, а також оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу були прийнятті на підставі податкового повідомлення - рішення від 18.12.2015 №, яке в ході розгляду даної справи визнано неправомірним та скасовано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування податкової вимоги від 03.02.2016 №379-21 на загальну суму боргу з акцизного податку 72747,50 грн., з яких основний платіж 58198,00 грн., штрафна санкція 14549,50 грн., а також про визнання незаконним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 03.02.2016 №3.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідачів відновити суми податкових зобов'язань TOB «ФОБУРГ» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає, що спосіб дій органів державної податкової служби України при реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобовязань платників податків визначений нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковою інформацією є інформація у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

В ході судового розгляду судом не встановлено, що податковим органом були внесені зміни до інформаційної системи "Податковий блок", на підставі висновків акту перевірки, а також до картки особового рахунку позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання Цюрупинську ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області та Центральну ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відновити суми податкових зобов'язань TOB «ФОБУРГ» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567 - не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 18.12.2015 №, податкової вимоги від 03.02.2016 №379-21, а також в частині скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 03.02.2016 №3 - належить задовольнити.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання зобов'язання Цюрупинську ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області та Центральну ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відновити суми податкових зобов'язань TOB «ФОБУРГ» в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в акті перевірки від 07.12.2015 №857/22-0/39845567 - належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн., що підтверджується квитанцією від 02.03.2016 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБУРГ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, рішення про опис майна, податкової вимоги, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 18.12.2015 №.

Скасувати податкову вимогу Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 03.02.2016 №379-21.

Скасувати рішення Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про опис майна у податкову заставу від 03.02.2016 №3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБУРГ" (, поштовий індекс 61001, м. Харків, вул. Бакуліна, 13) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.