Справа № 808/1175/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року 12 год. 55 хв. Справа № 808/1175/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Денисенко Т.М.

представника відповідача Бойко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть»

до: Головного управління Державної фіскальної служби України в Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (далі - ТОВ «ТК «Спецзапчасть» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.03.2016, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 765078 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 510052 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 255026 грн., та податкового повідомлення-рішення № від 18.03.2016, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 559141 грн. 50 коп., у тому числі за основним платежем у сумі 372761 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 186380 грн. 50 коп.

Вважаючи необґрунтованими висновки податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення фінансово-господарських операцій між ТОВ «ТК «Спецзапчасть» та ТОВ «Аквілея», які обґрунтовані виключно посиланнями на пояснення директора ТОВ «Аквілея», та стали підставою для прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень, позивач вказує на відсутність рішення у кримінальній справі відносно директора ТОВ «Аквілея», та зазначає, що на підтвердження факту здійснення фінансово-господарських взаємовідносин були надані усі первинні документи, які підтверджують рух активів, жодного зауваження до змісту або форми яких податковим органом у акті перевірки не зазначено. Також позивач вказав, що товари та послуги, придбані у ТОВ «Аквілея», використані у власній господарській діяльності, що також підтверджується первинними документами, у зв'язку з чим вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства, у зв'язку із виявленими в ході проведення перевірки порушеннями податкового законодавства.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зареєстроване як юридична особа 24.11.2009, видами діяльності якого за КВЕД є: 45.31 оптова торгівля деталями та приладами для автотранспортних засобів; 46.61 оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.69 оптова торгівля; 73.20 дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (т. 1 а.с. 11-14).

У період з 01.03.2016 по 09.03.2016 на підставі наказу від 01.03.2016 № 187 та направлень від 01.03.2016 № № 103, 104, 105, 106, у відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2015 по справі № 335/10161/15-к (1-кс/335/4758/2015), фахівцями ГУ ДФС України у Запорізькій області проведено позапланову виїзну перевірку TOB «ТК «Спецзапчасть» з питань фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «Аквілея» (), TOB «Капіталбуд Сервіс» (), TOB «Компанія «Укрпромторг» (), TOB «Семикс» (), TOB «Бізнесленд» (), TOB «Некст Левел Солюшнз» (), TOB «Імперіал Бренд» (), TOB «Грейн Опт» () , TOB «Гранада Груп» (), TOB «Передтеча» (), TOB «Венцедор Компані» () за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт перевірки № 21/08-01-14-01-12/36549406 від 15.03.2016 (т. 1 а.с. 30-71).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення TOB «ТК «Спецзапчасть» вимог:

підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, пункту 138.4, пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік на суму 510052 грн.;

підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 372761 грн., у тому числі: за січень 2013 року - на 32278 грн., за лютий 2013 року - на 154513 грн., за березень 2013 року - на 126747 грн., за квітень 2013 року - на 26517 грн., за травень 2013 року - на 32706 грн. (т. 1 а.с. 71).

Зазначені висновки обґрунтовані не підтвердженням фінансово-господарських відносин TOB «ТК «Спецзапчасть» з ТОВ «Аквілея» щодо купівлі-продажу товару, а також надання останнім агентських послуг, що обумовлено інформацією про непричетність директора ТОВ «Аквілея» до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Аквілея».

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2016, яким ТОВ «ТК «Спецзапчасть» визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 765078 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 510052 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 255026 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2016, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 559141 грн. 50 коп., у тому числі за основним платежем у сумі 372761 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 186380 грн. 50 коп. (т. 1 а.с.85-86, 89-90).

Суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення прийняті правомірно, у зв'язку з чим позов про їх скасування не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Акту перевірки, перевіркою встановлено, що ТОВ «ТК «Спецзапчасть»:

1) у 2013 році занижено дохід, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, на суму 820679 грн., яка отримана від ТОВ «Аквілея» на поточний рахунок як одержана безповоротна фінансова допомога, внаслідок її невідображення у рядку 03 «Інші доходи» Декларації з податку на прибуток;

2) завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за 2013 рік у сумі 1863806 грн. внаслідок завищення задекларованих показників у рядку 05.1 «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» Декларації з податку на прибуток у сумі 1609639 грн., та завищення задекларованих показників у рядку 06.2 «витрати на збут» Декларації з податку на прибуток у сумі 254167 грн.

3) завищено податковий кредит на загальну суму 372761 грн. 25 коп.

Проведеною перевіркою фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «ТК «Спецзапчасть» з ТОВ «Аквілея» встановлено, що у перевіряємому періоді позивачем завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за 2013 рік у сумі 1863806 грн. внаслідок включення до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) вартості придбаних у ТОВ «Аквілея» товарів у сумі 1609639 грн. та включення до складу витрат на збут вартості агентських послуг ТОВ «Аквілея» у сумі 254167 грн., а також завищено податковий кредит на загальну суму 372761 грн. 25 коп.

По операціям придбання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ТК «Спецзапчасть» до перевірки було надано укладений з ТОВ «Аквілея» Договір поставки №2211-7 від 22.11.2012, за умовами якого ТОВ «Аквілея» (продавець) зобов'язувалось передати у власність ТОВ «ТК «Спецзапчасть» (покупця) запасні частини до автотракторної техніки, а покупець зобов'язувався прийняти цей товар та оплатити його на умовах цього Договору (т. 1 а.с. 212).

Відповідно до пунктів 2.1. і 2.2 Договору, ціна, найменування та кількість товару, що поставляється, вказується в рахунках-фактурах. Орієнтовна сума товару по цьому договору складає 5000000 грн. з урахуванням ПДВ.

Строк поставки протягом 20 банківських днів з моменту отримання заявки. Перелік товаросупровідних документів: рахунок-фактура; видаткова накладна; податкова накладна. Датою поставки товару є дата, що вказана у видатковій накладній (пункти 3.1-3.3. Договору).

Відповідно до додаткової угоди від 11.12.2012 до Договору поставки №2211-7 від 22.11.2012, пункт 3.1 Договору викладений у наступній редакції: строк поставки протягом 20 банківських днів з моменту отримання заявки. Умови поставки: DAF- узгоджене сторонами місце, за засобами перевантаження товару з борту автомобіля на борт автомобіля (т. 1 а.с. 213).

До перевірки ТОВ «ТК «Спецзапчасть» надані виписані від ТОВ «Аквілея»: рахунок-фактура № 090125 від 09.01.2013, видаткова накладна № 090126 від 09.01.2013, податкова накладна № 590 від 09.01.2013 на суму 95245 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ 15874 грн. 18 коп.; рахунок-фактура № 140128 від 14.01.2013, видаткова накладна № 140129 від 14012013, податкова накладна № 619 від 14.01.2013 на суму 64838 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ 10806 грн. 38 коп.; рахунок-фактура № 230125 від 23.01.2013, видаткова накладна № 230124 від 23.01.2013, податкова накладна №716 від 23.01.2013 на суму 33587 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ 5597 грн. 90 коп.; рахунок-фактура № 070223 від 07.02.2013, видаткова накладна № 070225 від 07.02.2013, податкова накладна № 557 від 07.02.2013 на суму 195771 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ 32628 грн. 61 коп.; рахунок-фактура № 140222 від 14.02.2013, видаткова накладна № 140224 від 14.02.2013, податкова накладна № 611 від 14.02.2013 на суму133029 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ 22171 грн. 60 коп.; рахунок-фактура № 200224 від 20.02.2013, видаткова накладна № 200226 від 20.02.2013, податкова накладна № 716 від 20.02.2013 на суму 293279 грн. 39 коп., у тому числі ПДВ 48879 грн. 89 коп.; рахунок-фактура № 010330 від 01.03.2013, видаткова накладна № 010327 від 01.03.2013, податкова накладна від 01.03.2013 № 531 на суму 72744 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ 12124 грн. 06 коп.; рахунок-фактура № 110328 від 11.03.2013, видаткова накладна № 110329 від 11.03.2013, податкова накладна від 11.03.2013 № 640 на суму 45469 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ 7578 грн. 28 коп.; рахунок-фактура № 120332 від 12.03.2013, видаткова накладна № 120327 від 12.03.2013, податкова накладна від 12.03.2013 № 641 на суму 329338 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ 54889 грн. 72 коп.; рахунок-фактура № 130327 від 13.03.2013, видаткова накладна № 130327 від 13.03.2013, податкова накладна від 13.03.2013 № 663 на суму 15257 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ 2542 грн. 84 коп.; рахунок-фактура № 180331 від 18.03.2013, видаткова накладна № 180333 від 18.03.2013, податкова накладна № 740 від 18.03.2013 на суму 202884 грн. 55 коп., у тому числі ПДВ 33814грн. 09 коп.; рахунок-фактура № 180330 від 18.03.2013, видаткова накладна № 180332 від 18.03.2013, податкова накладна № 739 від 18.03.2013 на суму 94788 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ 15796 грн. 11 коп.; рахунок-фактура № 010429 від 01.04.2013, видаткова накладна № 010429 від 01.04.2013, податкова накладна від 01.04.2013 № 528 на суму 13444 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ 2240 грн. 71 коп.; рахунок-фактура № 080437 від 08.04.2013, видаткова накладна № 080437 від 08.04.2013, податкова накладна № 638 від 08.04.2013 на суму 6415 грн. 02 коп., у тому числі ПДВ 1069 грн. 17 коп.; рахунок-фактура № 150426 від 15.04.2013, видаткова накладна № 150434 від 15.04.2013, податкова накладна № 680 від 15.04.2013 на суму 55040 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ 9173 грн. 38 коп.; рахунок-фактура № 150425 від 15.04.2013, видаткова накладна № 150433 від 15.04.2013, податкова накладна № 679 від 15.04.2013 на суму 72231 грн. 06 коп., у тому числі ПДВ 12038 грн. 51 коп.; рахунок-фактура № 220431 від 22.04.2013, видаткова накладна № 220434 від 22.04.2013, податкова накладна № 810 від 22.04.2013 на суму 11968 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ 1994 грн. 75 коп.; рахунок-фактура № 250434 від 25.04.2013, видаткова накладна № 250434 від 25.04.2013, податкова накладна № 823 від 25.04.2013 на суму 19799 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ 3299 грн. 85 коп.; рахунок-фактура № 250435 від 25.04.2013, видаткова накладна № 250435 від 25.04.2013, податкова накладна № 824 від 25.04.2013 на суму 176435 грн. 28 коп. (т. 1 а.с. 214-216, 221-223, 227-229, 233-235, 240-242, 247-249, т. 2 а.с. 11-13, 17-19, 23-25, 29-31, 35-37, 42-44, 48-50, 54-56, 60-62, 66-68, 73-75, 79-81, 85-87)

Вартість товарів у сумі 1609639 грн. без ПДВ, придбаних у ТОВ «Аквілея» в податковому обліку включено до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2013 рік.

По операціям придбання агентських послуг ТОВ «ТК «Спецзапчасть» до перевірки було надано укладену з ТОВ «Аквілея» Агентську угоду № 1001/17 від 10.01.2013, за умовами якої ТОВ «ТК «Спецзапчасть» (замовник) доручає, ТОВ «Аквілея» (агент) приймає на себе зобов'язання надавати маркетингові послуги замовнику з продажу товару, зазначеного замовником, асортимент якого обумовлюється в Дорученні, яке є невід'ємною частино. угоди. Агент здійснює пошук партнерів, проводить попередні переговори, готує контракти, угоди та договори, надає інші послуги, що сприяють складанню договорів та інших угод між замовником та партнерами (т. 2 а.с. 99).

Відповідно до Доручення, яке є Додатком № 1 від 10.01.2013 до Агентської угоди № 1001/17 від 10.01.2013, ТОВ «Аквілея» доручено провести пошук покупця на екскаватор ВЭКС-20К в кількості (один) шт. на умовах продажу не нижче 1500000 грн. Строк виконання доручення до 31.05.2013 (т. 2 а.с. 100).

Довіреністю № 01-01 від 10.01.2013 ТОВ «ТК «Спецзапчасть» уповноважило ТОВ «Аквілея» проводити наступні дії: узгоджувати ціни, умови поставки, договори, проводити попередні переговори від імені ТОВ «ТК «Спецзапчасть» відносно реалізації товару, обумовленого в дорученні від 10.01.2013. Довіреність видана строком до 31.05.2013 (т. 2 а.с. 101).

Відповідно до Звіту агента № 1 від 20.01.2013, який є додатком до Агентської угоди № 1001/17 від 10.01.2013, ТОВ «Аквілея» проведено маркетингові дослідження на предмет реалізації екскаватора ВЭКС-20К в кількості (один) шт., в результаті яких одержано згоду на придбання даного товару ТОВ «АЛЬТАПРОМ» за ціною 1800000 грн., з урахуванням ПДВ (т. 2 а.с. 102).

Відповідно до Звіту агента № 2 від 20.02.2013, який є додатком до Агентської угоди № 1001/17 від 10.01.2013, ТОВ «Аквілея» проведено маркетингові дослідження на предмет реалізації екскаватора ВЭКС-20К в кількості (один) шт., в результаті яких укладено договір поставки №АПМ-22/01-2013 між ТОВ «АЛЬТАПРОМ» за ціною 1800000 грн. (т. 2 а.с. 103).

У Звіті агента № 2 від 20.02.2013 зазначено, що загальна вартість наданих ТОВ «Аквілея» послуг становить 305000 грн., у тому числі ПДВ - 50833 грн. 33 коп.

До перевірки ТОВ «ТК «Спецзапчасть» надані виписані від ТОВ «Аквілея» рахунок-фактура № 200226 від 20.02.2013, податкова накладна № 738 від 20.02.2013, відповідно до яких вартість послуг згідно з агентською угодою становить 305000 грн., у тому числі ПДВ 50833 грн. 33 коп. (т. 2 а.с. 104-105).

Вартість послуг агентської угоди, придбаної у ТОВ «Аквілея» в податковому обліку включено до складу витрат на збут за 2013 рік на суму 254167 грн.

Суму податку на додану вартість за виписаними ТОВ «Аквілея» податковими накладними у розмірі 372762 грн. 25 коп. включено до складу податкового кредиту, зокрема: в січні 2013 року - 32278 грн. 46 коп., в лютому 2013 року - 154513 грн. 43 коп., в березні 2013 року - 126747 грн. 10 коп., в квітні 2013 року - 26516 грн. 52 коп., в травні 2013 року - 32705 грн. 73 коп.

Дослідивши подані представником позивача документи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (тут і далі - у редакції, чинній на час формування витрат та податкового кредиту).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено також, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За змістом пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

За змістом частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 статті 3 цього Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто чином, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними, але, в той же час, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Пунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яких відбувається формах, здійснених для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталі (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, до складу витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються витрати операційної діяльності та інші витрати.

Згідно з пунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

При цьому, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Будь-які документи, у тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

У разі, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, податкові накладні, належним чином оформлені результати проведених маркетингових досліджень тощо.

Підлягають з'ясуванню також фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, зокрема: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів; можливість здійснення операцій у відповідні строки з урахуванням встановленого терміну виконання; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як встановлено судом, висновки Акту перевірки про заниження ТОВ «ТК «Спецзапчасть» податкових зобов'язань з податку на прибуток, а також про завищення податкового кредиту обґрунтовані тим, що всі бухгалтерські документи, що стосуються ТОВ «Аквілея» за січень-травень 2013 року складені з порушенням статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не можуть бути підставою для бухгалтерського і податкового обліку та подальшого декларування податкових показників з податку на прибуток та ПДВ, оскільки директор ТОВ «Аквілея» ОСОБА_4 заперечує свою участь у створенні та діяльності зазначеного підприємства, зокрема й у підписані будь-яких первинних документів (аркуші Акту перевірки 62-63, 72, 80,81) (т. 1 а.с. 60-61, 65-зворот, 69-зворот, 70).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань, ОСОБА_4 є засновником та керівником ТОВ «Аківлея» (т. 6 а.с. 43).

Допитана як свідок 10.01.2014 у кримінальному провадженні № 0000202 від 03.10.2013 ОСОБА_4 заперечувала свою участь у фінансово-господарській діяльності ТОВ «Аквілея», підписання документів фінансово-господарської діяльності, подання від ТОВ «Аквілея» податкової та іншої звітності, у тому числі поставку товарів і послуг від власного імені та від імені ТОВ «Аквілея» позивачу (т. 5 а.с. 173-191).

Відповідно до інформації слідчого відділу ФР ГУДФС у Запорізькій області від 31.05.2016, слідчим управлінням здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 25.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частини 2 статті 357, частини 1 статті 366, частини 2 статті 205 Кримінального кодексу України за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Аквілея». Відповідно до доручення прокурора Запорізької області від 23.02.2016 усі матеріали кримінального провадження передано слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (т. 6 а.с. 42).

Таким чином видаткові та податкові накладні, як і рахунки-фактури, що підписані від імені ТОВ «Аквілея» особою, яка заперечує свою участь у діяльності цього товариства, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт продажу товарів і надання послуг, а тому віднесення відображених у них сум до складу витрат та податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 по справі № 21-421а11 та від 22.03.2016 по справі № 810/6201/14 (реєстрований № 57067141), які відповідно до положень частини 2 статті 161 та частини 2 статті 244 Кодексу адміністративного суду України мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикцій при застосуванні таких норм права.

За вказаних обставин виписані ТОВ «ТК «Сецзапчасть» рахунки-фактури, податкові та видаткові накладні також не можуть підтверджувати продаж ТОВ «ТК «Спецзапчасть» підприємству ТОВ «Аквілея» товару, у зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими висновки Акту проведеної перевірки про заниження ТОВ «СК «Спецзапчасть» доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік на суму 820679 грн., яка отримана від ТОВ «Аквілея» на поточний рахунок як одержана безповоротна фінансова допомога, внаслідок її невідображення у рядку 03 «Інші доходи» Декларації з податку на прибуток. (т. 1 а.с. 59-62, т. 2 а.с. 104-106, 108-110, 112, 115-116, 118, 120-12, 123-124, 127-128, 130, 133-134, 136-137, 140-141, 143, 145-146, 148, 150-151, 153, 155-156, 158, 160-161, 163, 166-167, 169-170, 172, 174-175, 177).

Як встановлено проведеною перевіркою, на рахунок позивача від ТОВ «Аквілея» надходили грошові кошти у сумі 820678 грн. 62 коп., у тому числі: 28.02.2013 у сумі 51873 грн. 60 коп.; 11.03.2013 у сумі 288688 грн. 08 коп., 08.04.2013 року у сумі 297992 грн. 51 коп.; 21.05.2013 у сумі 182124 грн. 43 коп., що підтверджується також актом звірки розрахунків (аркуш Акту перевірки 60-61) (т. 1 а.с. 59-60).

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Згідно з підпунктом 135.5.4 Податкового кодексу України, до складу інших доходів включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України, суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Таким чином, враховуючи відсутність поставки товару позивачем підприємству ТОВ «Аквілея», отриманні від останнього кошти є безповоротною фінансовою допомогою, яка повинна враховуватись при визначення об'єкта оподаткування, у зв'язку з чим висновок відповідача про заниження ТОВ «ТК «Спецзапчасть» суми такого доходу є правомірним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За встановлених обставин щодо не підтвердження придбання ТОВ «ТК «Спецзапчасть» запчастин та послуг у ТОВ «Аквілея», а також реалізації позивачем останньому товарів, суд вважає висновки про заниження ТОВ «ТК Спецзапчасть» податку на прибуток на загальну суму 510052 грн., а також про заниження податку на додану вартість на загальну суму 372761 грн. обґрунтованими, у зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, та позов про їх скасування задоволенню не підлягає.

Надані позивачем та долучені до матеріалів справи договори, видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури, а також виписки банківських установ щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей іншим контрагентам, за відсутності доказів придбання товарів у ТОВ «Аквілея», не можуть бути підтвердженням, що реалізований товар був придбаний у ТОВ «Аквілея» (т. 2 а.с. 180-250, т. 3, т. 4, т. 5 а.с. 1-148).

Також суд вважає правомірним застосування до ТОВ «ТК «Спецзапчасть» штрафних санкцій у розмірі 50% від суми нарахованих податкових зобов'язань на підставі частини 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у зв'язку з повторним протягом 1095 днів визначенням контролюючим органом сум податкових зобов'язань (т. 1 а.с. 86, 90, т. 6 а.с. 104, 107).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М Каракуша