Справа № 2-а-194/10
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-194/10
Номер провадження 2-а-194/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до

старшого інспектора Первомайської роти ДПС - ОСОБА_2

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яку мотивовано тим, що 28 вересня 2010 року відповідачем було складено протокол серії ВЕ1 №068532 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на підставі якого постановою серії ВЕ №246664 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Протокол та постанова були винесені оскільки позивач керуючи автомобілем Тойота державний номерний знак НОМЕР_1, начебто, перевищив встановлену швидкість руху більш як на 50 км/год, тобто рухався зі швидкістю 139 км/год. Як зазначає ОСОБА_1 зазначена постанова винесена, як вказано у тексті самої постанові, за результатами застосування фіксації приладом Іскра1880. Проте з постановою він не погоджується та вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 11 жовтня 2009 року він дійсно був зупинений відповідачем на 284 км автодороги Київ-Одеса, який йому пояснив про те, що ОСОБА_1 перевищив максимально допустиму швидкість руху та показав показник 139 км/год на приладі «Іскра», однак позивач пояснив про те, що рухався зі швидкістю допустимою - 77 км/год, швидкість зафіксована на приладі ніяк не може належати його автомобілю, а тому й зазначив у протоколі, що з порушенням не згідний.

У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобілю. Фактично співробітником ДАІ, що склав протокол, було продемонстровано тільки час, який ніби-то пройшов з моменту вимірювання швидкості, на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме автомобіля позивача, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряною була швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля. Співробітник ДАІ під час вимірювання швидкості тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Окрім наведеного, розгляд справи був проведений на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, чим порушено його права. Крім того, працівником ДПС у протоколі та постанові про вчинення правопорушення не зазначено дати та часу вчиненого правопорушення, а отже протокол не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а постанова - ст.283 КУпАП.

Також у постанові вказано про те, що ОСОБА_1 перевищив встановлену швидкість руху на 50 км/год, а постанову складено про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП, що також свідчить про небажання інспектора встановлювати істину у даній справі та формальний підхід до правильного вирішення справи. За таких умов ОСОБА_1 вважає, що в його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою.

Виходячи з вищевикладеного, вважає протокол та постанову незаконними та винесеними з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а тому просить скасувати постанову серії ВЕ №246664 від 28.09.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, а провадження по адміністративній справі - закрити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник Первомайської роти ДПС в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у чому числі за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

У відповідності до ст. 280 КУпАП вбачається, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

З постанови серії ВЕ №246664 від 28.09.2010 року слідує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Косівська Поляна, 376, Рахівського району, Закарпатської області, на 284 км. керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_1 перевищив встановлену швидкість на 50 км, рухався 139 км/год. Порушення зафіксовано приладом «Іскра» №1880. За вчинення даного правопорушення постановлено притягнути ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.122 КУпАП до штрафу в сумі 255 гривень. Отже, дана не відповідає вимогам ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення України, оскільки опис обставин, установлених при розгляді справи не відповідає нормативному акту, який передбачає відповідальність за вказане у постанові порушення.

Як ствердив позивач, 28.09.2010 року працівник ДПС його зупинив, у той час, коли він встановлену швидкість руху не порушував, а швидкість руху, яка була зафіксована на приладі «Іскра» не може належати його автомобілю. До постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності доказів, які б свідчили про вчинення даного правопорушення саме позивачем додано не було.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не надано суду обґрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке він 28 вересня 2010 року був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Всі ці обставини дають суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.9,280,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 11, 17, 86, 159, 160,162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВЕ №246664 від 28.09.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.