Справа № 175/1603/16-а(2-а/175/33/16)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2016 рокусправа № 175/1603/16-а(2-а/175/33/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Щербини Володимира Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

Позивач у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Серії ПС2 №886618 від 6 квітня 2016 року інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Дніпропетровськ рядового поліції Щербини Володимира Григоровича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Щербини Володимира Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були виконані вимоги, викладені в ухвалі суду від 21 квітня 2016 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

При цьому, приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем позовна заява подана з порушенням вимог ч.3 ст.106 КАС України, а саме у зв'язку не наданням позивачем документу про сплату судового збору, та зазначив про безпідставність посилання позивача на положення ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, з такими висновками суд апеляційної інстанції не може погодитися виходячи з наступного.

Так, матеріали справи свідчать, що предметом спору в даній справі є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Цим Законом (статті 3 і 5) особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Однак, Закон № 3674-VI не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частина третя статті 10 Закону № 3674-VI).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону № 3674-VI, яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Так, порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За правилами частини четвертої вказаної норми, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, виходячи з положень зазначеної статті, у випадку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, особа, яка оскаржує таке рішення, звільняється від сплати державного мита.

Не дивлячись на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VІ), переважному застосуванню підлягає спеціальна норма, тобто норма, передбачена КУпАП, а не загальна.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що предметом спору є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка визначається як застосування державою через уповноважені органи чи посадові особи адміністративно-правових санкцій, до осіб, винних у вчинені правопорушення.

З огляду, що положення кодексу України про адміністративні правопорушення встановлюють принцип оскарження накладеного адміністративного стягнення, закріплений ст. 287 КУпАП, то і порядок такого оскарження необхідно застосовувати у відповідності до норм КУпАП, а саме викладений в ст. 288 КУпАП.

Тому, при оскарженні постанови по справі про адміністративне правопорушення необхідно керуватися порядком, встановленим ст. 288 КУпАП, який передбачає звернення до суду у відповідності до норм КАС України та звільнення скаржника від сплати державного мита.

З огляду на наведене, за подання адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом №3674-VI.

Відтак, судом першої інстанцію було безпідставно залишено без руху та повернуто позовну заяву ОСОБА_1 у зв'язку з не сплатою судового збору.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом четвертим частини першої (порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання) статті 204 КАС України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 р. - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим