Справа № 806/997/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м.Житомир справа № 806/997/16

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Грабський А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Олевської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати дії Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови йому в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії - неправомірними;

- зобов'язати Олевську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити щодо нього подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є потерпілим від аварії на ЧАЕС 4 категорії. У зв'язку із захворюванням, яке експертним висновком від 15.09.2015 року визнано таким, що пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, йому довідкою до акта МСЕК 18.12.2015 року була встановлена 2 група інвалідності з 24.11.2015. Із зазначених підстав позивач звернувся до Олевської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою, в якій просив переоформити посвідчення 4 категорії на 1 категорії. У відповіді на вказане звернення відповідач повідомив, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме зі статті 2 виключено зону посиленого радіологічного контролю, а тому м.Олевськ не відноситься до зони радіоактивного забруднення. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідачем помилково трактуються зазначені норми законодавства, при цьому, відмовляючи у вчиненні дій щодо переоформлення посвідчення, вийшла за межі своїх повноважень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач письмових заперечень у встановлений судом строк не надав, його представник в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.128 КАС України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії (а.с.8).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 4591 від 09.10.2015 року, позивач має захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.9).

Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 2 групу інвалідності з 24.11.2015 року (безтерміново), яка настала внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою серії 12ААА № 213743 від 18.12.2015 року (а.с. 10).

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо отримання посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Листом від 18.01.2016 року №141 управлінням праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області повідомлено позивача, що відповідно до п.4 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема м.Олевськ Житомирської області більше не відноситься до зони радіоактивного забруднення (а.с.11).

Зазначену відповідь суд розцінює як відмову відповідача вчинити необхідні від нього дії для розгляду питання щодо видачі позивачу посвідчення 1 категорії.

Крім того, позивач самостійно звертався до Житомирської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення категорії 1, проте листом №2334/13 від 20.05.2016 йому було повідомлено про відсутність підстав для надання йому статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення (а.с.12). Водночас, позивач не ставить вимог щодо таких дій Житомирської обласної державної адміністрації, а тому з огляду на ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Надаючи оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно із статтею 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 11 Закону № 796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014 року виключено абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" (зону посиленого радіоекологічного контролю).

Спираючись саме на вищевикладені зміни у законодавстві відповідач обґрунтовує свою відмову у встановленні позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Проте, необхідною умовою реалізації пільг і компенсацій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є встановлення відповідній особі статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 4, яке видається на підставі довідки про період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", суд зазначає, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015р.

Крім того, виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового регулювання зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Згідно із пунктом 1 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року (далі - Порядок № 51), цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року (п. 2 Порядку № 51).

Видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення (п. 10 Порядку № 51)

Відтак, у відповідності до приписів пункту 1 частини 1 статті 14 Закону №796- XII та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. № 51, позивач має право на отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

При цьому, з вищенаведених норм права вбачається, що посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796-XII. Потерпілим від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посвідчення видаються Радою Міністрів АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі рішення про видачу посвідчення у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Вказані органи можуть у той же строк прийняти рішення про відмову у видачі посвідчення.

Рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі категорії 1, віднесено до повноважень Житомирської обласної державної адміністрації.

Отже, управління соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, відмовивши позивачу у прийнятті документів для переоформлення посвідчення як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, вийшло за межі своїх повноважень та вирішило питання яке належить до компетенції обласної державної адміністрації.

Суд звертає увагу, що місцеві органи виконавчої влади вносять лише подання з необхідними документами до обласної державної адміністрації, яка у місячний термін з дня надходження вказаного подання і приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення, натомість відповідач не виконав покладених на нього функцій щодо оформлення та надіслання подання до обласної державної адміністрації.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови ОСОБА_2 в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язати Олевську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити щодо ОСОБА_2 подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 06 липня 2016 р.