Справа № 147/626/16-а
Суддя: Савченко С. М.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/626/16-а
Провадження № 2-а/147/19/16
ПОСТАНОВА

іменем України

01.07.2016 року смт.Тростянець.

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Савченко С.М.,

при секретарі Подолян Т.І.,

представника позивача адвокат Дудіна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниця рядового поліції Осипенко Ярослава Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач 27.04.2016 року звернувся до суду з цим позовом і просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 759236 від 19.04.2016 року.

На обґрунтування позову зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 759236 від 19.04.2016 року, постановленою інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Вінниця рядовим поліції Осипенком Ярославом Олеговичем його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Вказаною постановою «начеб-то» встановлено, що він 19.04.2016 р. о 12 год. 25 хв. в м. Вінниця по вулиці Привокзальна, 3, керуючи автомобілем Lexus LS 460L, державний номерний знак НОМЕР_1 під час руху тримав у руці засоби мобільного зв'язку (тримав телефон біля вуха), чим порушив п.2.9.9 ПДР України.

Позивач не погоджується з вищевказаною постановою, категорично заперечив допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього було накладено.

Окрім того зазначив, що з діями відповідача не згоден. Ним було заявлено усне клопотання про бажання скористатися правовою допомогою адвоката, про що йому було відмовлено, а отже грубо порушення права визначені ст. 59 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що в оскаржуваній постанові взагалі відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто відповідачем в чергове порушено вимоги Закону України, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав по підставах наведених в позовній заяві.

Відповідач, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Вінниця рядовий поліції Осипенко Ярослав Олегович в судове засідання не з'явився, в той час як був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, заперечення та інших доказів у спростування доводів позивача не надав.

Згідно ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є законними, і їх слід задоволити, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху підтверджується наданими суду доказами.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так із копії постанови серії ПС2№759236 від 19 квітня 2016 року вбачається, що 19.04.2016 р. о 12 год. 25 хв. в м. Вінниця по вулиці Привокзальна, 3, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Lexus LS 460L, державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху тримав у руці засоби мобільного зв'язку (тримав телефон біля вуха), чим порушив п.2.9.9 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП, за що на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.09 № 111 (надалі Інструкція) працівникам підрозділів ДПС для виконання покладених на них обов'язків надається право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Як вбачається із змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення, до неї не долучено жодних доказів порушення ПДР, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зокрема суду не було представлено пояснень свідків, показань технічних засобів фото чи кінозйомки, які використовуються при нагляді за додержанням правил дорожнього руху.

Окрім того, інспектор патрульної поліції грубо порушив права позивача визначені ст. 59 Конституції України та ст. 286 КУпАП, відмовляючи у клопотанні про бажання скористатися правовою допомогою.

Норми Конституції є нормами прямої дії, то оскаржувана постанова безумовно підлягає до скасування, як така що не відповідає Основному закону України. Окрім того, не відповідає вона і міжнародно-правовим зобов'язанням, які на себе взяла Держава Україна відповідно до статті 2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19 жовтня 1973 року № 2148-08, кожна держава зобов'язується забезпечити будь-якій особі, права і свободи якої порушено, ефективний засіб правового захисту та розвивати можливості судового захисту.

Право на правову допомогу, гарантоване підпунктом «с» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прийнятої 11 квітня 1950 року Радою Європи, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР.

Виходячи з того що вищевказана Конвенція є частиною національного законодавства України, можна зробити висновок, що відповідно до взятих на себе міжнародно-правових зобов'язань Україна повинна забезпечувати кожній особі право на правову допомогу, як під час провадження у кримінальний справах так і під час провадження у інших категоріях справ, зокрема адміністративних.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити зокрема опис обставин, установлених при розгляді справи, однак у оскаржуваній постанові взагалі не встановлені обставини, які підлягають встановленню при розгляді адміністративної справи, а саме чи дійсно ОСОБА_2 користувався засобами зв'язку, зокрема, мобільним телефоном, чи був мобільний телефон чи автомобіль обладнаний технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук та якими доказами підтверджуються відповідні факти та обставини, що мають значення для справи про адміністративне правопорушення та підлягають обов'язковому встановленню відповідачем для виконання вимог ст.7, 283, 284 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП при винесенні постанови, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки будь-яких доказів вини позивача до постанови в справі про адміністративне правопорушення не долучено.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що під час несення служби при винесенні оспорюваної постанови, інспектором не зібрано жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто в данному випадку відповідачем не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення.

Частиною 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки інших доказів вчинення позивачем правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

Згідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Частина перша статті 94 в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015\

На підставі викладеного, слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн., сплачені при подачі позову до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160-163, КАС України, ст. ст. 7, 247, 268, 280, 283,287, 288 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2№ 759236 від 19 квітня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. сплачені при подачі позову до суду за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Вінниці.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2, - закрити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: