Справа № 805/1025/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 р. Справа № 805/1025/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Померанч

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області

про визнання дій протиправними, визнання протиправною постанови та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Померанч, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про:

- визнання протиправними дій з проведення позапланової перевірки на підставі направлення на проведення перевірки № 03-2 від 17 листопада 2015 року;

- визнання протиправною та скасування постанови від 10 березня 2016 року № 1 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України Про захист прав споживачів, у розмірі 1 102 348,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова прийнята відповідачем за результатами перевірки, на проведення якої відповідач не мав права, оскільки відповідно до ч. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Крім цього, позивачем не було допущено до перевірки на підприємство посадових осіб відповідача, так як останні не предявили службових посвідчень; копію направлення на проведення перевірки не було вручено позивачу було дозволено лише сфотографувати; в направленні не вказано - які саме питання мали зясовуватись під час перевірки (зазначено лише «з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів»); посадовими особами відповідача не надавалось документів, що підтверджують підстави для проведення перевірки; на підприємстві під час прибуття перевіряючи був відсутній керівник підприємства позивача, а інші працівники не мали повноважень на представництво інтересів підприємства.

Також позивач зазначив, що Положенням про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року, передбачено, що у разі виявлення факту перешкоджання службовій особі Інспекції у проведенні перевірки накладається штраф на таких субєктів господарювання у розмірі від 1 до 10 відсотків вартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг за минулий календарний місяць, але не менше 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством субєкт господарської діяльності звільнений від ведення обовязкового обліку доходів і витрат, - у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У той же час відповідачем спірною постановою накладено на позивача штраф у розмірі 1 102 348,90 грн, при чому розмір суми штрафу нічим не обґрунтований.

Відповідачем крім іншого порушений порядок прийняття рішення про накладення штрафу, зокрема, позивач на розгляд такого питання відповідачем не викликався, акт перевірки, який є підставою для прийняття такого рішення, позивач також не отримував.

За таких обставин дії інспекції з приводу проведення спірної перевірки є протиправними, також є протиправною і підлягає скасуванню спірна постанова про накладення штрафу № 1 від 10 березня 2016 року (а.с. 4-7).

До суду представник позивача ОСОБА_1 зявилась, надала заяву про розгляд справи в письмовому провадженні у звязку із відсутністю представника відповідача (а.с. 31).

Представник відповідача 4 липня 2016 року до суду не зявився. 9 червня 2016 року через канцелярію судом від представника відповідача голови комісії з реорганізації Держспоживінспекції у Донецькій області ОСОБА_2, отримано заяву про визнання позову, в якій також міститься клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 28).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має, представник відповідача в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Померанч (далі ТОВ «Померанч») зареєстровано в якості юридичної особи за кодом , дата запису 25 грудня 2014 року, номер запису 1 054294, місцезнаходження: 65039, Одеська обл., місто Одеса, проспект Гагаріна, будинок 25, офіс 558/1, що відповідає відомостям, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) (а.с. 33-35).

Інспекція з питань захисту прав споживачів у Донецькій області (Держспоживінспекція у Донецькій області) територіальний орган Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України), яка відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України № 465/2011 від 13 квітня 2011 року є центральним органом виконавчої влади; є юридичною особою (), місцезнаходження: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 37 згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) (а.с. 36-37).

Тобто, відповідач у справі - орган, вповноважений на здійснення контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2016 року Держспоживінспекцією у Донецькій області прийнято у відношенні позивача постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України Про захист прав споживачів (а.с. 11-12).

У вказаній постанові зазначено, що за результатом перевірки стану дотримання законодавства про захист прав споживачів у магазині «Цитрус» ТОВ «Померанч» за адресою м. Краматорськ, вул. Двірцева, 4 «в» (виписка про державну реєстрацію № 0054294 від 25 грудня 2014 року, видана Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції, юридична адреса - 65039, Одеська обл., місто Одеса, проспект Гагаріна, будинок 25, офіс 558/1), на підставі акту від 17 листопада 2015 року № 001, керуючись ст.ст. 23, 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон № 1023-XII) відповідачем до ТОВ «Померанч» за створення перешкоди службовим особам центрального органу, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист споживачів у проведенні перевірки застосовано у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штраф у розмірі 1 102 348,99 грн.

Відповідно до викладеного позивачем у позові та відповідно до конверту, доданого позивачем до матеріалів позову (штрихкодовому ідентифікатору), а також роздруківки з інтернет-сайту Укрпошти (за результатом пошуку поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором, присвоєним вказаному поштовому відправленню), зазначену постанову товариством отримано 25 березня 2016 року (а.с. 13, 14).

Не погодившись із діями відповідача по проведенню такої перевірки та із прийнятою постановою, позивач 7 квітня 2016 року, тобто, у строк, передбачений ст. 99 КАС України, звернувся до суду із даним адміністративним позовом (а.с. 4-7, 16).

При прийнятті рішення по справі суд виходить з наступного.

Спірною постановою відповідача на позивача накладено стягнення, передбачені ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон № 1023-XII), в якій закріплено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність, зокрема, за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право перевіряти додержання субєктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких субєктів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного

нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 липня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до вимог Законів України "Про захист прав споживачів", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері захисту прав споживачів розроблено Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 7 березня 2012 року № 310 (далі Порядок № 310).

Відповідно до п. 1.4 вказаного Порядку органи з питань захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року про закінчення підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду зобовязано відповідача надати суду в разі заперечень проти позову письмові заперечення проти нього та докази на їх підтвердження, а також зобовязано надати всі матеріали, що були взяті до уваги при вчиненні спірних дій та прийнятті спірної постанови (а.с. 23).

Відповідачем не надано суду витребуваних ухвалою від 23 травня 2016 року матеріалів, разом із цим надано заяву про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог ТОВ «Померанч» (а.с. 28).

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі матеріалів, що містяться у справі.

Позивачем суду надано фотокопію направлення № 03-2 від 17 листопада 2015 року на проведення перевірки ТОВ «Померанч», магазин «Цитрус» (строк проведення перевірки: 17 листопада 2015 року) (а.с. 15), однак, вказана копія не є якісною та не дозволяє дослідити її зміст.

Інші докази щодо проведення спірної перевірки в матеріалах справи відсутні.

За поясненнями позивача, викладеними в позові, спірна перевірка була позаплановою. Відповідачем вказаний факт не спростовано, доказів, які б свідчили про інше, в матеріалах справи немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене вище, враховуючи приписи ч. 2 ст. 71 КАС України, у суду є усі підстави вважати спірну перевірку позаплановою.

Загальні засади проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) закріплені у ст. 6 Закону № 877-V. Так, підставами для здійснення позапланових заходів є (що узгоджується з п. 1.4 Порядку № 310): подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення субєктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Відповідачем не надано суду відомостей щодо підстав для проведення спірної перевірки, передбачених вищенаведеними нормами.

Крім цього, частиною 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо підстав проведення спірної перевірки.

Щодо дотримання відповідачем порідку проведення перевірки суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 877-V та пп. 2.6 Порядку № 310 перевірки проводяться посадовими особами на підставі наказу відповідного органу з питань захисту прав споживачів, який повинен містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюватиметься захід, та предмет перевірки.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 7 Закону № 877-V на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням

прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику

суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Обовязок контролюючого органу предявити субєкту господарювання необхідні для проведення перевірки документи кореспондується із закріпленим у ст. 10 Закону № 877-V та пп. 1.6. Порядку № 310 правом підприємства під час проведення перевірки вимагати від інспекції наведені документи, перевіряти їх, не допускати посадових осіб органу до перевірки, якщо такі документи відсутні або не відповідають вимогам Закону № 877-V.

Згідно з пп.пп. 2.7, 2.8 Порядку № 310 перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення. Позапланові перевірки проводяться лише з підстав, зазначених у пункті 1.4 розділу І цього Порядку, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Під час проведення позапланової перевірки з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення перевірки. Посадові особи повинні ознайомити суб'єкта господарювання з підставою проведення позапланової перевірки і надати йому копії відповідного документа. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку проведення позапланової перевірки не допускається.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 7 Закону № 877-V та пп.пп. 3.1, 3.3, 4.1, 4.2.6 Порядку № 310 за результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт, другий примірник якого передається під підпис суб'єкту господарювання, діяльність якого перевірялася. За результатами перевірки відповідно до виявлених порушень посадовими особами, які проводили перевірку, приймаються рішення про накладення на винних осіб адміністративних стягнень та застосовування адміністративно-господарських санкцій.

Згідно з п. 4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1177 (далі Положення № 1177), рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначено у позові (та не спростовано відповідачем), товариством не отримувалось повідомлення про проведення позапланової перевірки (зокрема, відповідачем не надано суду доказів направлення позивачу такого повідомлення); під час виходу для проведення перевірки магазину «Цитрус» службові посвідчення посадовими особами відповідача не були предявлені позивачу, в посадових осіб була наявна лише копія направлення на перевірку, яка не була предявлена керівнику підприємства у звязку із його відсутністю під час прибуття посадових осіб відповідача для проведення перевірки; відповідачем не ознайомлено суб'єкта господарювання з підставою проведення позапланової перевірки і не надано останньому копії відповідного документа; акт за результатом проведення перевірки відповідачем не вручено позивачу; доказів своєчасного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про накладення штрафу відповідачем суду не надано; питання про накладення штрафу розглядалось без участі представника суб'єкта господарської діяльності без законних на то підстав; відповідачем ніяким чином не обґрунтований розмір штрафу, вказаний у спірній постанові (критерії визначення розміру якого закріплено у п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-XII та у абз. 10 п. 2 Положення № 1177).

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги приписи ст. 71 КАС України, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача з приводу проведення позапланової перевірки позивача 17 листопада 2015 року та протиправність постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 10 березня 2016 року № 1 про накладення на ТОВ «Помаранч» штрафу у розмірі 1 102 348,99 грн.

Крім цього, у письмовій заяві відповідача, що наявна в матеріалах справи, інспекцією визнано позов ТОВ «Померанч» в повному обсязі (а.с. 28).

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 51 цього Кодексу суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Враховуючи, що визнання даного адміністративного позову відповідачем не суперечить закону та не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 17 913,23 грн (а.с. 3, 4, 19).

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 98, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Померанч до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправною постанови та її скасування задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області з проведення 17 листопада 2015 року позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Померанч на підставі направлення на проведення такої перевірки № 03-2 від 17 листопада 2015 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 10 березня 2016 року № 1 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України Про захист прав споживачів, а саме: про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Померанч штрафу у розмірі 1 102 348,99 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області () судовий збір у сумі 17 913 (сімнадцять тисяч девятсот тринадцять) гривень 23 копійки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Померанч ().

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.