Справа № 808/6091/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2016 р. м. Київ К/800/18294/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області, третя особа: начальник відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області Романюк Костянтин Петрович, про скасування наказу, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправним та скасувати наказ Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області № 31 від 8 травня 2013 року про її звільнення, поновити на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов'язати відповідача внести до її трудової книжки запис про визнання запису щодо звільнення із займаної посади недійсним, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Постаново Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову, про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області № 31 від 8 травня 2013 року «Про звільнення ОСОБА_4». Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області з 8 травня 2013 року, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленої ним постанови та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що 14 січня 2013 року ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області в порядку переведення.

10 квітня 2013 року наказом начальника Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області Романюк К.П. №12, на підставі подання Прокуратури Запорізької області про усунення порушень вимог земельного законодавства України причин та умов, що їм сприяють від 25 березня 2013 № 05/3-35/-вих.13, створено комісію про проведення службової перевірки по факту порушення працівниками Відділу Держземагенства у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області вимог чинного законодавства.

В ході проведеної перевірки встановлено, що виявлене органами прокуратури порушення, передбачене частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України, полягає у тому, що спеціаліст відділу Держземагенства у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області ОСОБА_4, зловживаючи своїм службовим становищем, 29 грудня 2012 року зареєструвала 4 договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 2247,5331 га, укладених між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією та громадянином ОСОБА_6, не зважаючи на негативні протоколи проведення перевірки документації Запорізькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» через наявність накладки меж вказаних земельних ділянок на межі земельних ділянок переданих у власність громадянам.

В пояснювальній записці від 11 квітня 2013 року головний спеціаліст відділу Держземагенства у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області ОСОБА_4 зазначила, що станом на 29 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області були відсутні негативні протоколи перевірок, а тому 4 договори оренди земельних ділянок були зареєстровані нею, як вона вважає без порушення діючого законодавства. Також зазначила, що земельні ділянки загальною площею 170 га у приватну власність 80-ти громадянам, на момент проведення реєстрації договорів оренди (29 грудня 2012 року), не були передані та документи, що посвідчують право власності на землю не видавались, розпорядження райдержадміністрації про надання дозволу на розробку технічної документації вказаним громадянам визнано недійсним, згідно з розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 24 лютого 2012 року № 462.

Відповідно до пояснень головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку земель Відділу Держземагентства у місті Енергодарі Запорізької області ОСОБА_7, який в період з 21 вересня 2012 року по 15 січня 2013 року виконував обов'язки начальника відділу Держкомзему у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області, у грудні 2012 року до відділу дійсно надходила документація щодо реєстрації договорів оренди укладених між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією та громадянином ОСОБА_6, яку відправлено реєстраторами по програмі ПРС до Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Станом на 1 січня 2013 року поземельні книги від Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» до відділу не надходили, і йому не відомо яким чином зареєстровано зазначені договори оренди.

Також встановлено, що відповідно до ухвали судді Енергодарської міського суду Куценка М.О. у справі №316/713/13-к (провадження №1-кс/316/52/1) слідчим СВ Енергодарськоґо MBГУ МВС України в Запорізькій області Боженком І.В. у приміщенні де працюють спеціалісти відділу Держземагентства у місті Енергодарі Запорізької області за адресою: місто Кам'янка-Дніпровська, вулиця Йожикова, 102 проведено обшук з вилученням оригіналів документів відносно незаконної реєстрації договорів оренди, а саме технічної документації із землеустрою, державних актів на право власності на землю, поземельних книг, договорів оренди земельних ділянок та актів прийому-передачі книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди земельних ділянок, а також комп'ютер на якому працювала ОСОБА_4

За висновками акту службової перевірки від 11 квітня 2013 року, враховуючи значну ступінь тяжкості вчиненого проступку, запропоновано застосувати до головного спеціаліста сектора державного земельного кадастру відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області ОСОБА_4 стягнення у вигляді звільнення з займаної посади.

8 травня 2013 року наказом начальника Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області № 3 ОСОБА_4 звільнено з займаної посади за пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у зв'язку з виявленням її невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлена відповідачем невідповідність займаній посаді позивача була наслідком неякісного виконання роботи, неналежного виконання трудових обов'язків внаслідок недостатньої кваліфікації, що було виявлено у ході перевірки прокуратурою вимог земельного законодавства України та зафіксовано у поданні прокурора від 25 березня 2013 року №05/3-35/ вих.13 та в акті про результати службової перевірки від 11 квітня 2013 року, проведеної відповідно до наказу від 10 квітня 2013 року №12. У зв'язку з чим, дійшов висновку про правомірність звільнення позивача за пунктом 2 статті 40 КЗпП України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та, ухвалюючи нову, про задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов протилежного висновку, оскільки фактів невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді через низьку кваліфікацію чи за станом здоров'я в акті службової перевірки та наказі про звільнення не наведено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Як встановлено апеляційним судом, проведеною службовою перевіркою виявлено порушення вимог земельного законодавства, у зв'язку зі зловживанням ОСОБА_4 своїм службовим становищем.

Між тим, фактів невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, в акті службової перевірки та наказі про звільнення не наведено.

Апеляційний суд правильно зазначив, що для звільнення працівника за пунктом 2 статті 40 КЗпП України важливо, щоб неналежне виконання працівником трудових обов'язків було наслідком недостатньої кваліфікації чи стану здоров'я, які свідчать про відсутність вини працівника у неналежному виконанні трудових обов'язків.

Обставини, що свідчать про вину працівника, не можуть приводитися як аргумент, що обґрунтовують необхідність звільнення його за пунктом 2 статті 40 КЗпП України. Якщо власник має докази винного неналежного виконання трудових обов'язків працівником з його вини, він вправі притягти його до дисциплінарної відповідальності аж до звільнення з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що кваліфікація працівника є ступенем і видом професійної підготовки, які необхідні для виконання роботи або зайняття відповідної посади. Невідповідність виконуваній роботі вважається нездатність, внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я належним чином виконувати доручену роботу. У такій нездатності не має провини працівника і її не можна ототожнювати з винним виконанням трудових обов'язків.

В той же час, належне виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків і достатній рівень кваліфікації, підтверджується дипломом, наказом «Про результати проведення атестації державних службовців» та щорічною оцінкою виконання державним службовцем посадових обов'язків і завдань з позитивною оцінкою її роботи.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність звільнення ОСОБА_4 за пунктом 2 статті 40 КЗпП України та задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з направленням справи на новий розгляд, оскільки суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, а не обмежитись встановленням періоду, за який необхідно виплатити цей середній заробіток (постанова Верховного Суду України від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13).

Керуючись статтями 222, 227, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.В. Головчук

Ю.К. Черпак