Справа № 712/6973/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6973/16-а
Провадження № 2-а/712/256/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси В.А. Романенко, розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме позивач просить суд:

- визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси Черкаської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії та припинення її виплати на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VІІІ;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси Черкаської області поновити пенсійні виплати та провести йому перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Черкаської області № 18/53 вих. 16 від 13.04.2016 року про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на дату призначення йому пенсії з розрахунку 90% з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, виплативши йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за період з 01.01.2016 року до моменту здійснення перерахунку пенсії і її поновлення, переказавши на її особистий рахунок;

- стягнути з державного бюджету України на його користь судові витрати у вигляді судового збору;

- рішення суду звернути до негайного виконання.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що з 1983 року по даний час він перебуває у трудових відносинах з органами прокуратури України та одержав право на пенсію за вислугу років.

З 29.12.2005 року йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітної плати, перебуваючи на посаді першого заступника прокурора Черкаської області.

24.03.2015 року позивача поновлено на посаді першого заступника прокурора Черкаської області, де на даний час і працює.

29.04.2016 року позивач звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про проведення перерахунку пенсії, у зв'язку із зміною розміру фактичної заробітної плати для нарахування пенсії за посадою першого заступника прокурора.

Листом від 04.05.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області було відмовлено позивачу в проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії.

24.05.2016 року позивач звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про поновлення виплати пенсії.

01.06.2016 року Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області позивачу відмовлено у здійснені пенсійних виплат.

Вказані дії відповідача вважає протиправними, а тому просить суд його позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду заперечення у строк, передбачений ч. 5 ст. 183-2 КАС.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.12.2005 року знаходиться на обліку управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області як отримувач пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» N 1789-XII від 05.11.1991 року в редакції яка діяла на час призначення пенсії.

Вказані обставини сторонами визнаються і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України можуть не доказуватися перед судом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, до яких відноситься й управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 10, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтями 5, 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення, а саме призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 №41/26486, Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Згідно із п. 7 ч. 4 цього Положення призначають (здійснюють перерахунки) і виплачують пенсії управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об'єднані управління, які є юридичними особами.

Тобто функції Держави щодо призначення та виплати, перерахунків пенсій покладено на управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об'єднані управління.

Відповідно до Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ внесено зміни, а саме тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Цим законом внесені аналогічні зміни і до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 85 Закону України Про пенсійне забезпечення».

Закон України від 02.03.2015 p. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» набрав чинності з 1 квітня 2015 року.

Оскільки Позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», виплату його пенсії призупинено з 01.04.2016 року.

24.05.216 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років на підставі п. 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Листом від 01.06.2016 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повідомило позивача про відсутність підстав для відновлення пенсії за вислугою років з посиланням на те, що він продовжує працювати на посаді прокурора, а тому в поновленні пенсії з ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до п. З розділу XII Закону України від 14.10.2014 р. № 1697 «Про прокуратуру», який набрав законної сили з 15.07.2015 p., визнано таким, що втратив чинність Закон України від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Законом України від 24.12.2015 р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10. 2014 року № 1697 внесено аналогічні зміни, згідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, призначені пенсії не виплачуються.

Також внесено відповідні зміни і до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо невиплати призначених пенсій працівникам прокуратури під час роботи на прокурорських посадах.

Судом встановлено, що позивач на час виникнення спірних правовідносин працював на посаді першого заступника прокурора Черкаської області.

01.04.2016 року позивачу тимчасово припинено виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 5 та ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи та при вирішенні справи суд керується Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Чинним законодавством передбачені обмеження щодо виплати працюючим на прокурорських посадах пенсіонерам.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Конституцією України єдиним органом законодавчої влади в Україні визнано парламент - Верховна Рада України (ст. 75). До повноважень Верховної Ради України віднесено прийняття законів (ст. 85), якими встановлюються форми і види пенсійного забезпечення (п. 6 ст. 92).

Також, Верховна Рада України забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - реалізує таку політику.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громади та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Реалізуючі право на регулювання суспільних відносин у соціальній сфері, Державою проводиться реформування пенсійної галузі, внаслідок якого і призупинена виплата пенсії Позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КАС України у разі виникнення сумніву щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, про те з такою заявою позивачка до суду не зверталася.

Суд не вправі виконувати функції держави щодо встановлення умов реалізації права на пенсійне забезпечення. Застосування не чинних норм законодавства позбавляє Державу права встановлення умов реалізації передбачених конституцією прав громадян та законодавче регулювання суспільного життя.

Оскільки зміни до законодавства щодо тимчасового обмеження виплати пенсій пенсіонерам, які працюють на прокурорських посадах не визнані в установленому порядку такими, що не відповідають Конституції України, не скасовані, то на даний час підстави для відновлення виплати пенсії позивачу відсутні.

Виходячи з системного аналізу Конституції України, Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про прокуратуру», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911-VIII, суд вважає, що позовні вимоги позивача протирічать вимогам чинного законодавства та є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, така правова позиція підтверджується Вищім адміністративним судом в ухвалі від 07.04.2016 р. по справі 583/2219/15-а , в якій суд наголосив на чинності Закону України від 02.03.2015 p. № 213-VIII .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що посадові особи Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, відмовляючи позивачу у поновленні виплати пенсії, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що відповідає вимогам ст. 19 Конституції України.

Доводи позивача спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі ст.19, 92 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015 та керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 69 - 71, 102, 128,159 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси В.А. Романенко