Справа № 461/2034/16а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Справа № 876/3124/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.

за участі представника відповідача - Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС України, заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС України, заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. в якому просив скасувати постанову по справі про порушення митних правил №0593/20917/16 від 11 березня 2016 року, а справу про порушення митних правил щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовну вимогу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, при розгляді справи суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Також, апелянт по справі зазначив, щодо того, що він зобов'язаний був письмово звернутись до Львівської митниці ДФС його не повідомили ні працівники митного посту «Шегині - Медика» ні працівники митного органу, який він повідомив про факт поломки транспортного засобу «Mitsubishi Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_1 і про процедуру такого повідомлення органу Державної фіскальної служби України в Митному Кодексі України не вказано.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 25 лютого 2016 року під час перетину ОСОБА_3 митного посту «Грушів», головним державним інспектором митного оформлення №4 митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС Маланюк В.Г. було складено протокол про порушення позивачем митних правил №0593/20917/16. В даному протоколі зазначалось, що під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України встановлено, що транспортний засіб «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер НОМЕР_1, було ввезено позивачем на територію України через пункт пропуску «Шегині - Медика» в митному режимі «транзит» 17 січня 2016 року і враховуючи строки транзитних перевезень, які встановлені ст. 95 Митного кодексу України, транспортний засіб позивача підлягав вивезенню з митної території України в термін до 27 січня 2016 року.

В поясненнях, які були додані до протоколу про порушення митних правил, позивач зазначив, що заїхав в Україну 17 січня 2016 року через митний пост «Шегині» в режимі «транзит». 18 січня 2016 року його особистий транспортний засіб, номерний знак НОМЕР_1 зламався. В підтвердження даної обставини, в матеріалах справи містяться: копія довідки №2502/16-1, копія рахунку №250216/1 від 25 лютого 2016 року, копія акту виконаних робіт №250216 від 25 лютого 2016 року, копія банківського чеку від 25 лютого 2016 року (а.с.11-14).

11 березня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченком М.І. була винесена постанова про порушення митних правил №0593/20917/16, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500грн. Також, було зазначено, що позивач не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів, а саме: перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів більше ніж на десять діб.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України, Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України, а статтею 381 Митного кодексу України - особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно зі ст.95 Митного кодексу України, строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Частиною першою ст.192 Митного кодексу України передбачено, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст.459 Митного кодексу України адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил передбачено статтею 461 Митного кодексу України. Так, вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, так як позивачем по справі не повідомив найближчий орган доходів і зборів про поломку транспортного засобу, що у свою чергу спричинило порушення ним ст. 95 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 06 квітня 2016 року по справі №461/2034/16-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2016 року.