Справа № 0870/9108/12
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2016 рокусправа № 0870/9108/12
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимовій Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

третьої особи: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року

у справі № 0870/9108/12

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім»

до Провідного інспектора митного поста «Запоріжжя-центральне» Запорізької митниці Бобкової Олени Олександрівни

третя особа Запорізька митниця

про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» звернулось до суду з позовом до Провідного інспектора митного поста «Запоріжжя-центральне» Запорізької митниці Бобкової Олени Олександрівни, за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Запорізької митниці, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо вимагання від ТОВ «Техенергохім» первинних бухгалтерських документів третьої особи, інших документів для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не має можливості надати запитувані документи через їх відсутність у позивача, оскільки запитувані документи є внутрішніми документами виробника (продавця) і Законами України на позивача не покладено обов'язок надання таких документів. Вимога відповідача про надання інших документів не містить смислового навантаження, оскільки декларант без ніякої вимоги має право подавати інші документи на власний розсуд. Вимагання того, що неможливо ідентифікувати, не можливо і виконати. Позивач зазначає, що запитуванням додаткових документів відповідач порушив права і законні додаткових витрат за простої транспорту, за послуги термінала, за несвоєчасне повернення контейнеру.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2013 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що при перевірці заявленого позивачем до митного оформлення товару у відповідача виникли обґрунтовані сумніви щодо рівня заявленої митної вартості, а тому законно та обґрунтовано було прийнято рішення про необхідність подання декларантом додаткових документів. Витребування додаткових документів здійснено відповідачем у межах та у спосіб, визначені законодавством. Будь-яких порушень прав та законних інтересів позивача судом не встановлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав правомірність дій митного органу щодо витребування у позивача додаткових документів під час митного оформлення товару, оскільки розбіжності в наданих до митного оформлення документах відсутні. Крім того, позивач зазначає, що протягом розгляду справи відповідач не довів неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, а сумніви з боку посадової митниці стосувались документів, які не призначені для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності належного обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відповідач - Головний державний інспектор митного поста «Запоріжжя-центральне» Запорізької митниці ДФС Бобкова О. О. проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що додаткові документи у позивача витребувано правомірно, про що зроблено відповідний запис стосовно витребування додаткових документів з дотриманням вимог чинного законодавства.

Третя особа - Запорізька митниця ДФС також проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Представники сторін, третьої особи у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Техенергохім» заявлено до митного оформлення товар (іонообмінну смолу марки С100С), поставлений «Пьюролайт Інтернешнл Лімітед» (Великобританія) за контрактом, укладеним з позивачем 28.08.2010 № 10039 (а. с.18, 19), за ВМД від 15.03.2012 № 112050000/2012/004911 (а. с.15).

При цьому митна вартість товару, що ввозився на митну територію України, визначена декларантом за ціною угоди (контракту), тобто за методом визначення митної вартості № 1 у відповідності до ст.267 Митного кодексу України 2002 року (який був чинним на момент виникнення спірних відносин).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару ТОВ «Техенергохім» під час митного оформлення надано документи, перелічені у графі 44 ВМД від 15.03.2012 №112050000/2012/004911 (а. с.15 на зв.).

З огляду на виявлення провідним інспектором митного поста «Запоріжжя-центральне» Запорізької митниці Бобковою О. О. певних розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах (сумнівів у їх достовірності), Інспектор, з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1766, вказала на необхідність надання декларантом для підтвердження митної вартості товару, додаткових документів, про що зроблено відповідний запис на зворотному боці декларації митної вартості від 16.03.2012, з чим позивач письмово повідомлений (а. с.87 на зв.), а саме:

- відповідну бухгалтерську документацію: первинні бухгалтерські документи згідно з якими товар було знято з обліку (балансу) підприємства-продавця, відвантажено зі складу та знято з обліку підприємства-виробника, витяги з електронних бухгалтерських журналів, які можуть підтвердити вартість товару;

- інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

16.03.2012 декларантом на виконання вимог інспектора митниці подані додатково документи, а саме: комерційна пропозиція, сертифікат про реєстрацію та сертифікат відповідності міжнародним стандартам від 18.01.2012 (а. с.87 на зв.).

ТОВ «Техенергохім», вважаючи дії інспектора щодо витребування додаткових документів протиправними, звернулось до адміністративного суду з відповідним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.259 МК України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Згідно ст.266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Згідно ст.249 МК України митна вартість товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування податків і зборів визначається на підставі заяви власника цих товарів чи уповноваженої ним особи за умови надання підтверджувальних документів (товарних чеків, ярликів тощо), які можна ідентифікувати з наявними товарами. При визначенні митної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

За відсутності таких підтверджень або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості митні органи визначають митну вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари та відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2. ст.265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.264 МК України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 затверджений Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, згідно п.1 якого цей Порядок визначає умови та механізм декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України (далі - товари), подання декларантом відомостей для її підтвердження.

У пункті 7 Порядку № 1766 наведений перелік документів, які зобов'язаний подати декларант для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 176 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі "Для відміток митного органу".

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися:

- договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг,

пов'язаних з виконанням умов договору (контракту);

відповідна бухгалтерська документація;

- ліцензійний чи авторський договір (контракт);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару;

- калькуляція фірми - виробника товару;

- копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій

країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- сертифікат про походження товару;

- відомості про якісні характеристики товару;

- інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість

товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у пункті 11 Порядку, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. За вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 № 339, передбачено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом шляхом:

1) проведення:

перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю;

усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на митну вартість товарів;

митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на

рівень їх митної вартості;

2) співставлення рівня заявленої митної вартості товарів з:

рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне

оформлення яких вже здійснено;

наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або

вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів

та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

3) застосування інших передбачених Митним кодексом України та іншими

законами з питань митної справи форм контролю.

Послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю та оформлення результатів такого контролю визначається Держмитслужбою.

У п.п.3-5 р.2 Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 24.06.2009 №602, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.07.2009 за № 669/16685, передбачено, що за підсумками здійснення заходів контролю за правильністю визначення митної вартості товарів посадова особа, що здійснює такий контроль, має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Для визначення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, має право ініціювати проведення митного огляду шляхом внесення завдання для проведення митного огляду до розділу II Інформаційного аркуша митного контролю товарів за ВМД за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.04.2005 N 314, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2005 за N 439/10719 (далі - Порядок оформлення). При цьому у разі необхідності цією особою робиться відмітка про залучення до митного огляду посадової особи, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості. Результати перевірки відображаються в акті про проведення митного огляду товарів, що переміщуються за ВМД за формою, наведеною у додатку 2 до Порядку оформлення.

За умови надання декларантом відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, відсутності сумнівів щодо їх достовірності, а також умов, що унеможливлюють використання обраного декларантом методу визначення митної вартості, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, у графі "Для відміток митного органу" ДМВ робить запис "Митну вартість визнано" та проставляє відповідну відмітку у графі Е/J ВМД. Зазначений запис засвідчується підписом та відтиском особистої номерної печатки (у разі здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості уповноваженою згідно з наказом митного органу посадовою особою підрозділу митного оформлення) або відповідного штампа посадової особи відділу контролю митної вартості регіональної митниці, митниці (відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці) (далі - Відділ) (у разі здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою Відділу).

Згідно п.6 р.2 Порядку № 602 у разі потреби в наданні додаткових документів посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, у графі "Для відміток митного органу" ДМВ (або у випадках, коли вона не подавалась - на зворотному боці Інформаційного аркуша митного контролю товарів за ВМД (додаток 1 до Порядку оформлення або на звороті запиту (додаток 3 до Порядку оформлення)) робить запис про необхідність подання додаткових документів відповідно до пункту 11 Порядку декларування, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис.

ДМВ (Інформаційний аркуш митного контролю товарів за ВМД або запит у разі, якщо подання ДМВ не передбачено) надається декларанту для ознайомлення з таким записом. Декларант після ознайомлення зазначає дату, прізвище та проставляє підпис.

У випадках, коли для декларування товарів подання ВМД не передбачено, зазначений запис та відмітки проставляються в іншому документі, на підставі якого здійснюються митний контроль та митне оформлення товарів.

Якщо за результатами контролю митної вартості вона не може бути визначена з використанням методу за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно з положеннями статті 267 Митного кодексу України, посадовою особою, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, виконуються заходи, передбачені частинами третьою-сьомою статті 266 Митного кодексу України (п.7 р.2 Порядку № 602).

Відповідно до п.8 р.2 Порядку № 602 митний орган визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством з оформленням рішення про визначення митної вартості товарів (далі - Рішення) за формою та у порядку, встановленими наказом Державної митної служби України від 29.05.2009 № 506 "Про затвердження форми рішення про визначення митної вартості товарів, Порядку його заповнення та Класифікатора додаткових складових до ціни договору", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.06.2009 за N 534/16550, у випадках, якщо:

митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару;

декларант відмовився від пропозиції митного органу визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення;

декларантом не подано або подано з порушенням строку встановленого пунктом 13 Порядку декларування додаткові документи, необхідні для підтвердження митної вартості товарів;

у поданих декларантом документах відсутні необхідні відомості та/або за підсумками здійснення контролю виявлені неточності у відомостях, що містяться у поданих документах та/або виникають сумніви стосовно їх достовірності, а також наявні умови, що унеможливлюють використання декларантом обраного методу визначення митної вартості.

Наведені норми в їх сукупності свідчать, що на момент звернення позивача до митного органу для митного оформлення товару існувала законодавчо визначена процедура, яка передбачає здійснення митним органом заходів контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, серед яких, зокрема, витребування додаткових документів для підтвердження такої вартості у разі наявності у посадової особи митниці обґрунтованих сумнівів щодо рівня заявленої митної вартості.

Тобто дії посадової особи митного органу по витребуванню додаткових документів у декларанта входять до повноважень такої особи як один із заходів контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

При цьому така процедура закінчується:

- або визнанням митним органом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення (за умови надання декларантом відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, відсутності сумнівів щодо їх достовірності, а також умов, що унеможливлюють використання обраного декларантом методу визначення митної вартості),

- або прийняттям митним органом рішення про визначення митної вартості товарів (якщо за результатами контролю митної вартості вона не може бути визначена з використанням методу за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) з самостійним обранням митницею іншого методу визначення такої вартості.

Виходячи з наявних в матеріалах справи документів, вбачається, що відповідач, вимагаючи від позивача додаткові документи, діяв у відповідності до норм чинного на момент такої вимоги законодавства, в межах та у спосіб, які визначені, зокрема, Митним кодексом України та наведеним вище Порядком № 1766, підстави для визнання оскаржуваних дій відповідача протиправними відсутні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ТОВ «Техенергохім», по суті вважаючи виявлені Інспектором розбіжності у поданих для митного оформлення документах відсутніми, зазначив, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності належного обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Отже, фактично не погоджуючись із застосованим митницею методом визначення митної вартості товару, позивач оскаржує дії відповідача щодо витребування додаткових документів.

За приписами ст.6 КАС України право на звернення до адміністративного суду з відповідним позовом виникає у особи у разі, якщо така особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, тобто коли таке порушення вже мало місце і створило для особи негативні правові наслідки.

Аналіз чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства щодо митної справи свідчить, що самі по собі дії з витребування додаткових документів у декларанта не призводять до неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом з подальшим оформленням і подальшого застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, тобто такі дії не створюють для особи, яка заявляє до митного оформлення товар негативних юридичних наслідків.

Як зазначено вище, згідно чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства вчинення митними органами дій з витребування додаткових документів у декларанта прямо передбачено в повноваженнях органів митної служби. Тобто, дії з витребування додаткових документів, проведення перевірок є частиною процесу реалізації митним органом повноважень, наданих йому законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, саме яке і породжує юридичні наслідки для особи.

Так, виключно результат реалізації повноваження митного органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення процедури митного оформлення товарів входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами такої процедури.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року у даній справі про відмову у задоволенні позову ТОВ «Техенергохім».

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року у справі № 0870/9108/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко