Справа № 815/2513/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2513/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ «МАЙСТЕР» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІПГ «МАЙСТЕР» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі Одеська митниця) про визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФС, що полягла у не підготовці та неподанні у визначений нормативно-правовими актами строк до органів Держаної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «ІПГ МАЙСТЕР» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн. та зобовязання Одеської митниці ДФС підготувати висновок про повернення надміру сплачених ТОВ «ІПГ МАЙСТЕР» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що за результатами судового оскарження, рішення митного органу про коригування митної вартості товару №500060702/2015/000010/2 від 05.12.2015 скасовано, у зв'язку з чим після набрання законної сили рішенням суду, позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів у сумі 76404,66 грн., проте митний орган відмовив у поверненні надмірно сплачених до бюджету митних платежів листом від 05.05.2016 року №1594/10/15-70-19-01 із посиланням на те, що скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів свідчить про нечинність такого рішення з моменту його прийняття, при цьому, процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною, а тому після надходження та в залежності від змісту отриманої на запит відповідача відповіді від уповноваженого органу іноземної держави, митницею будуть вжиті заходи відповідно до положень Митного та Податкового кодексів України щодо ініціювання проведення документальної невиїзної перевірки платника податків відповідно до положень ч.2 ст.351 Митного кодексу України, тому відсутні підстави для повернення надмірно сплаченого ввізного мита за ВМД №500060702/2015/008418 від 08.12.2015 року. Вважає, що відмова Одеської митниці є протиправною та суперечить приписам чинного законодавства України, оскільки всі вимоги Порядку повернення платникам податків кошти, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як предоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом ДМС України від 07.07.2007 року №618 були позивачем виконані. Митний орган не зазначаючи про порушення підприємством будь-яких умов, передбачених Порядком №618, виконання яких є необхідним для повернення надмірно сплачених податків, відмовляє в поверненні надмірно сплачених митних платежів посилаючись на такі підстави, які не можуть бути підставами для відмови. Вказує, що посилання відповідача на Порядок направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затверджений наказом Державної митної служби України від 06.07.2005 року №639, оскільки носить рекомендаційний порядок і має вичерпний перелік випадків його застосування, жодний з яких не наведено у відповіді Одеської митниці, а тому, позивач вважає бездіяльність позивача щодо не підготовки та неподанні у визначений нормативно-правовими актами строк до органів Держаної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «ІПГ МАЙСТЕР» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн. та зобовязати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надміру сплачених ТОВ «ІПГ МАЙСТЕР» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Представником позивача надано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника в порядку письмового провадженняч (а.с.42).

Відповідачем - Одеськоюї митницею до суду письмових заперечень не надано, правової позиції щодо заявленого до субєкта владних повноважень позову не висловлено, подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача із зазначенням про заперечення проти позову (а.с. 43).

Справу вирішено розглянути в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог контракту від 15.09.2015 року №23037, укладеного між YANGIL CO, LTD, Корея (постачальник) з однієї сторони та ТОВ ІПГ Майстер (покупець), на імя останнього надійшов товар: волокна штапельні синтетичні, не піддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, для прядіння з поліефіру, вторинне: розміром та завширшки 64 мм: 6 DEN*64мм-56 мішків (нормал А GRADE); 15DEN*64мм-36 мішків (нормал А GRADE); торгівельна марка відсутня; виробник YANGIL CO, LTD, Корея.

Так, 03.12.2015р. з метою декларування вказаного товару позивач подав до Одеської митниці митну декларацію №500060702/2015/008313 (надалі - МД), у якій митну вартість товару позивачем визначено на рівні 0,77 дол. США за кг нетто.

Проте, за результатами консультацій між позивачем та митним органом, 05.12.2015р. Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2015/000010/2, яким визначено митну вартість таких товарів, як волокна штапельні синтетичні, не піддані кардо- чи гребенечесанню, не просочені і не оброблені іншим способом, для прядіння з поліефіру, вторинне: розміром та завширшки 64 мм: 6 DEN*64мм-56 мішків (нормал А GRADE); 15DEN*64мм-36 мішків (нормал А GRADE) на рівні 1,32 дол. США за кг нетто (а.с.19-20).

Судом встановлено, що товар, який надійшов на адресу позивача випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI за митною декларацією №500060702/2015/008418 від 08.12.2015р. (а.с.22-23).

Платежі за МД № №500060702/2015/008418 від 08.12.2015р. надміру сплаченого ввізного мита склали 76404,66 грн. (графа 47 митної декларації) та сплачені платіжним дорученням від 07.12.2015 року №11670 на загальну суму 80162,00 грн. (а.с.24).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі №815/7275/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ІПГ Майстер до Одеської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів за №500060702/2015/000010/2 від 05.12.2015 року (а.с.10-17).

Дане рішення суду згідно відмітки набрало законної сили 08.04.2016 року (а.с.18).

14.04.2016 року позивач звернувся до Одеської митниці із листом №182/8418 про повернення суми надміру сплачених коштів у сумі 76404,66 грн. в порядку ст.301 Митного кодексу України, та надав митному органу документи, що підтверджують скасування Рішення про коригування митної вартості товарів, копії платіжних доручень, роздруківку ЕМД №500060702/2015/008418 та довідку № 353 від 05.04.16 про відсутність податкової заборгованості, видану ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а.с.21-26).

Листом від 05.05.2016 року №1594/10/15-70-19-01 позивача повідомлено, що скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів свідчить про нечинність такого рішення з моменту його прийняття, при цьому, процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною, а тому після надходження та в залежності від змісту отриманої на запит відповідача відповіді від уповноваженого органу іноземної держави згідно Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Державної митної служби України від 06.07.2005 року №639, митницею будуть вжиті заходи відповідно до положень Митного та Податкового кодексів України щодо ініціювання проведення документальної невиїзної перевірки платника податків відповідно до положень ч.2 ст.351 Митного кодексу України (а.с.28-30).

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного та Податкового кодексів України, а також іншими законами України з питань оподаткування.

За правилами статті 289 Митного кодексу України обов'язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Статтею 295 Митного кодексу України визначено, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у Митному кодексі України не визначено, але даний термін міститься в податковому законодавстві.

Так, згідно з підпунктом 14.1.115 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, правила якого застосовуються до відносин, пов'язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов'язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів.

У відповідності до статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За нормами статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Частина друга статті 45 Бюджетного кодексу України передбачає, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

На виконання частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України та статей 43, 102 Податкового кодексу України розроблено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618 (далі - Порядок №618).

Згідно з абзацами 1, 2, 12 пункту 1, пунктами 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Спільним наказом Міністерства доходів і зборів України і Міністерства фінансів України №882/1188 від 30.12.2013 затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №882/1188).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №882/1188 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені.

Аналогічні за змістом приписи наведено у Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015 року, який є чинним з 22.01.2016.

З аналізу вказаних норм вбачається, що обов'язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви у довільній формі про таке повернення до митного органу не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України із зазначенням шляху перерахування коштів.

Як встановлено судом, позивач подав таку заяву у квітні 2016 року, однак листом від від 05.05.2016 року №1594/10/15-70-19-01 позивача повідомлено, що скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів свідчить про нечинність такого рішення з моменту його прийняття, при цьому, процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною, а тому після надходження та в залежності від змісту отриманої на запит відповідача відповіді від уповноваженого органу іноземної держави згідно Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Державної митної служби України від 06.07.2005 року №639, митницею будуть вжиті заходи відповідно до положень Митного та Податкового кодексів України щодо ініціювання проведення документальної невиїзної перевірки платника податків відповідно до положень ч.2 ст.351 Митного кодексу України (а.с.28-30).

Однак, суд критично оцінює таке трактування, оскільки фактично митний орган вважає, що кошти, списані з рахунку декларанта під гарантійне зобов'язання взагалі поверненню не підлягають, навіть враховуючи встановлену протиправність рішення про коригування митної вартості товарів.

Зі змісту Порядку №618 вбачається, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплачених митних платежів може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього порядку, або відсутність переплати.

Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до митного органу із заявою про повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів, претензій щодо оформлення якої відповідачем висловлено не було, як і не заперечувався розмір заявленої до стягнення суми, не зазначено і про наявність податкового боргу у такого підприємства.

Оскільки постановою суду від 01.03.2016 року по справі №815/7275/15, яка набрала законної сили, скасовано вищевказане рішення про визначення митної вартості товару, яким позивачу збільшено суму митних платежів, то відповідно скасована підстава для сплати позивачем грошових коштів визначених митним органом.

Отже, посилання митного органу на те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі №815/7275/15 не є підставою для повернення надмірно сплачених митних платежів відповідно до Порядку №618, суд вважає протиправним. Так, при розгляді Одеським окружним адміністративним судом справи №815/7275/16, встановлено, що позивач надав вичерпну кількість документів для підтвердження вказаної ним ціни на імпортований товар, виявлені митним органом розбіжності в поданих документах не стосувались числового значення заявленої митної вартості.

Так, в результаті застосування митним органом другорядного методу за ціною договору щодо ідентичних товарів при визначенні митної вартості товару переплата з ввізного мита склала 76404,66 грн.

Відповідно до ч.2 ст.351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Суд зазначає, що підставою для сплати позивачем грошових коштів в розмірі 76404,66 грн. стало саме рішення Одеської митниці від 05.12.2015 №500060702/2015/000010/2, а оскільки вказане рішення скасовано, то кошти в розмірі 76404,66 грн. є безпідставно сплаченими незалежно від того, чи визначить митний орган митну вартість імпортованого позивачем товару за методом №1, чи ні, а прийняття митним органом рішення про визначення митної вартості товару може бути лише підставою для сплати коштів вже в новому розмірі.

Статтею 27 Митного кодексу України визначено, що якщо задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб пов'язане з виплатою грошових сум, їх виплата здійснюється за рахунок державного бюджету органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі рішення суду, органу чи посадової особи щодо задоволення скарги повністю або частково в порядку, визначеному законом.

За таких умов, відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові Державного казначейства України. На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів мав здійснити повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Згідно з пунктами 8 - 11 Порядку №1146 орган ДФС у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Із наведених вище правових норм вбачається, що законодавчою передумовою повернення коштів є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів. Таким чином, необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є факт ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Така позиція узгоджується з постановою Верховного суду України від 25.11.2014 у справі №21-207а14, в якій зазначено, що у разі якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Однак, Одеською митницею ДФС висновок не підготовлено, внаслідок чого не відбулося повернення позивачу надмірно сплачених коштів.

У зв'язку з цим та враховуючи, що позивач діяв згідно вимог законодавства, а підстави для відмови у задоволенні його заяви про повернення коштів є вичерпними і в даному випадку відсутні, суд вважає, що оскільки відповідачем не було вжито передбачених законом дій щодо надання вищевказаного висновку, а лише надано письмову відповідь про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України, в даному випадку мала місце відповідна протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на те, що саме митний орган проводить перевірку наявності надмірно сплачених митних платежів, визначає їх розмір, складає та направляє до органу казначейства висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, суд вважає за необхідне задовольнити також позовні вимоги в частині зобов'язання митного органу прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ «МАЙСТЕР» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС, що полягла у не підготовці та неподанні до органів Держаної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «ІПГ МАЙСТЕР» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн.

Зобовязати Одеську митницю ДФС () підготувати висновок про повернення надміру сплачених Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПГ МАЙСТЕР» () до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 76404,66 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області ().

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин