Справа № 820/1475/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2016 р. № 820/1475/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

за участю:

представника позивача - Вишняка С.А.,

представника відповідача - Коробки І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод"
до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.01.2016 р. Західної ОДПІ м Харкова ГУ ДФС у Харківській області;

- стягнути з відповідача судовий збір, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" за подання адміністративного позову в розмірі 1378,00 грн. (реквізити для сплати: ТОВ "Харківський вагонобудівний завод", , р/р: 9 в АТ "Райффайзен БанкАваль" м.Київ, МФО 380805).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2016 р. Західною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення № 3 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" повинно сплатити штрафні санкції та пеню. Позивач з даним рішенням не погоджується, оскільки відповідачем не прийнято до уваги ту обставину, що враховуючи зміну юридичної адреси підприємства 19.03.2015р. та як наслідок відповідний перехід до податкового органу ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач, внаслідок помилкового зазначення невірного отримувача та номеру рахунку, спрямував кошти, визначені ним як єдиний соціальний внесок із заробітної плати за лютий 2015 року, на рахунок Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області для даної категорії платежів. Після врегулювання вказаного питання, проведення консультацій з ДФС та зважаючи на своєчасну сплату підприємством єдиного внеску, підстав для нарахування штрафу та пені у відповідача не було. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, а рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 18.01.2016 р. прийнято на підставах та в межах норм чинного законодавства, є об'єктивним та правильним. За таких підстав, відповідач просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як суб'єкт господарювання - юридична особа 10.12.2007 року, №0038796 () (а.с.62).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулює Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, визначаються виключно цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 вищевказаного Закону України, платниками єдиного внеску є: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

В силу приписів частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Зі змісту пункту 10 статті 25 вищевказаного Закону, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум .

За правилами, встановленими частиною 14 статті 25 вищевказаного Закону, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем 18.01.2016 року прийнято рішення № про застосування до підприємства позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. (а.с. 9).

Позивач не погодившись з прийнятим відповідачем рішеннями оскаржив його до Головного управління ДФС у Харківській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області № 763/10/20-40-10-04-14 від 10.02.2016 року, рішення Західної ОДПІ м. Харкова від 18.01.2016 року № залишено без змін, а скарга ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" від 28.01.2016 року № 72- без задоволення. (а.с. 28-30).

22.02.2016 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на вищезазначене рішення Західної ОДПІ м . Харкова (а.с. 31-35).

Рішенням Державної фіскальної служби України №5901/6/99-99-10-01-07-25року, рішення Західної ОДПІ м . Харкова від 18.01.2016 року № та рішення за результатом розгляду первинної скарги від 10.02.2016 року № 763/10/20-40-10-04-1 залишено без змін, а скарга ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" від 22.02.2016 року № 174- без задоволення. (а.с.36-38).

Як вбачається з пояснень позивача котрі підтверджується матеріалами справи, 19.03.2015 року в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців внесені зміни в частині юридичної адреси ТОВ "Харківський вагонобудівний завод", та означене Товариство перейшло на облік з Західної ОДПІ м. Харкова до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Вказані обставини не заперечується відповідачем у справі та посилання на дані обстивини містяться у рішенні Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 763/10/20-40-10-04-14 від 10.02.2016 року. (а.с.28-30).

Також судом встановлено, що позивачем 20.03.2015 року на виконання положень ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне стахування" було проведено оплату єдиного соціального внеску із заробітної плати за лютий 2015 року по підприємству у загальному розмірі 80138, 35грн на рахунок № 2033, код Банку 851011, код за , що підтверджується платіжними дорученнями №№ 244, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251 від 20.03.2015р. (а.с.13-20).

Як вбачається із даних банківської виписки АТ "Райффайзен банк Аваль" (а.с. 21-22) по рахунку №9, 20.03.2015р. сума вищезазначених грошових коштів була зарахована на рахунок Західної ОДПІ м. Харкова, як єдиний соціальний внесок за лютий 2015 року.

23.07.2015р. на адресу ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" надійшла Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-833/2 від 06 липня 2015р., видана ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 23), згідно якої від підприємства вимагалося сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску у встановлені законодавством строки у розмірі 67057, 45 грн.

У зв'язку з цим, позивачем до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровську ГУ ДФС у Дніпропетровській області 23.07.2015р. було направлено листа за вих. № 694 з поясненнями щодо виникнення заявленої до стягнення недоїмки та з проханням врахувати факт своєчасності перерахування єдиного внеску та не нараховувати штрафні санкції. (а.с. 10).

Також позивачем на адресу Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було направлено заяву від 25.06.2015 року за вих. № 619 з проханням про перерахування єдиного внеску із заробітної плати за лютий 2015 року на рахунок ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 046 згідно заявлених у листі реквізитів. (а.с. 11).

Однак, 18.01.2016 року Західною ОДПІ без урахування вказаних вище обставин було прийнято спірне рішення № , в якій податковий орган визначив суму штрафних санкцій у розмірі 63319, 57грн. та пеню у розмірі 4836, 56грн. (а.с.9).

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що, за визначенням п. 14.1.115. ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 17.1.5 ст. 17 ПКУ, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПКУ, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

За приписами п. 43.1 ст. 43 ПКУ, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.2 ст. 43 ПКУ, у разі наявності у платника податків податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Положеннями п. 43.3 ст. 43 ПКУ передбачено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4 ст. 43 ПКУ, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Як встановлено п. 43.5 ст. 43 ПКУ, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Як встановлено судом, враховуючи зміни юридичної адреси та відповідний перехід підприємства позивача до іншого податкового органу - ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, платник податків, внаслідок помилкового зазначення невірного отримувача та номеру рахунку, спрямував кошти, визначені ним як єдиний соціальний внесок із заробітної плати/із заробітної плати інвалідів за лютий 2015 року, на рахунок Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області для даної категорії платежів.

Враховуючи, що у позивача на час звернення до податкового органу із відповідною заявою про повернення помилково сплачених коштів податковий борг був відсутній, що не заперечується відповідачем, та додатково підтверджується контролюючим органом при наданні ним вказаних вище відповідей на адресу позивача, а також з огляду на те, що підприємством виконано податковий обов'язок 20.03.2015 року та перераховано кошти із зазначенням їх цільового призначення - сплата єдиного соціального внеску за лютий 2015 року, у податкового органу були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату бо несвоєчасну сплату єдиного внеску від 18.01.2016 року № 3.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З'ясувавши обставини спірних правовідносин добутими доказами, оцінивши обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи зібраних суб'єктом владних повноважень за визначеною законом процедурою фактичних даних, які б однозначно та поза розумним сумнівом спростовували презумпцію добропорядності і добросовісності суб'єкта господарювання як платника податків.

Оскільки судовим розглядом встановлено факт порушення справ та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 18.01.2016 року №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Котлова, 89, код ЄДРПОУ - 01056379 ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: 61166, м.Харків, пр-т Науки, буд. 9, ).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 24 червня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.