Справа № 826/3628/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2016 року № 826/3628/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомприватного підприємства «БК НЕК»
до третя особавідділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі: департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області
провизнання протиправною та скасування постанови від 22.01.2016 ВП №49884598,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «БК НЕК» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2016 ВП №49884598.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі: департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державним виконавцем необґрунтовано, без достатньої правової підстави, винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2016 ВП №49884598, оскільки, за твердженням позивача, сплив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав. При цьому, від останнього через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа також явку свого представника не забезпечила. Натомість, через канцелярію суду надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких зазначено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не пропущено строку пред'явлення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, як виконавчого документу, до виконання, оскільки лише 06.11.2014 третьою особою отримано копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/3939/14 від 21.10.2014, предметом розгляду в якій була вказана постанова, що зупиняло виконання останньої. У свою чергу, заява про відкриття виконавчого провадження отримана відповідачем 30.07.2015, тобто у межах строку виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, встановленого приписами Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Розгляд справи №826/3628/16 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Маріуцою Т.В. за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови №З-0512/3-7/10-67/0512/09/01, виданої 05.12.2013 Державною архітектурно-будівельною інспекцією про стягнення штрафу у розмірі 54 810,00 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2016 (ВП №49884598).

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина перша статті 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

У силу пункту 8 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом (частина друга статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, у виконавчому провадженні №49884598 примусовому виконанню підлягає постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.12.2013 №З-0512/3-7/10-67/0512/09/01, яким приватне підприємство «БК НЕК» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Вказана постанова виступила предметом оскарження в адміністративній справі №826/3939/14 за позовом приватного підприємства «БК НЕК» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, за результатами розгляду якої постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дану ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 третьою особою отримано 06.11.2014, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі від 30.10.2014.

Слід зазначити, що приписами пункту 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», передбачено, що оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відтак, з урахуванням положень частин третьої та п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2014 у справі №826/3939/14 набрала законної сили 21.10.2014, тобто до вказаної дати виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.12.2013 №З-0512/3-7/10-67/0512/09/01 було зупинено.

На підставі викладеного, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області звернулась до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2015 №10/10-27/2707/02, в якій просила відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.12.2013 №З-0512/3-7/10-67/0512/09/01.

Зазначена заява отримана відповідачем 30.07.2015, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з частиною другої статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку. Не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення (частина третя статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»).

Таким чином, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено, що строки для проявлення до виконання інших виконавчих документів розпочинається з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом, строк пред'явлення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності складає два роки з дня її винесення, у відповідності до положень частини третьої статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», норми якого є спеціальними у сфері регулювання відповідальності юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Досліджувана постанова, яка виступила виконавчим документом у виконавчому провадженні №49884598, датована 05.12.2013, а тому, враховуючи строк зупинення її дії (до 21.10.2014), строк її пред'явлення до виконання станом на момент отримання останньої відповідачем (30.07.2015) не завершився ані у відповідності до приписів пункту 3 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», ані згідно з приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

При цьому, підстав для відкриття виконавчого провадження №49884598 за заявою третьої особи від 27.07.2015 №10/10-27/2707/02 лише постановою від 22.01.2016 відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не зазначено, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність тверджень позивача про пропущення третьою особою строку пред'явлення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності до виконання, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.