Справа № 813/986/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Справа № 876/3689/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача Лещук Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про повернення безпідставно сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про повернення безпідставно сплачених коштів.

Позивачка посилалася на те, що в лютому 2016 року вона придбала житло вперше, тому кошти 9936, 02 грн., які були нею сплачені в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, відповідач зобов'язаний повернути. Оскільки цього обов'язку добровільно відповідач не виконує, вона звернулася з позовом до суду та просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова повернути їй безпідставно сплачені кошти у розмірі 9936, 02 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року позивачці в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1, яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що на момент придбання позивачкою нерухомого майна та на момент розгляду справи в суді в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбавала нерухомість. За таких обставин, в силу положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 придбала житло не вперше, тому висновки суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог є помилковими.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, представника відповідача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що 15.02.2016 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: 79060, АДРЕСА_1 .

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П. .

При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу позивачкою було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 9936,02 грн. відповідно до копії квитанції № 6532/з21 від 15.02.2016 року.

25.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова з проханням про повернення на розрахунковий рахунок помилково сплачених коштів в розмірі 9936,02 грн., що становить 1% збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна.

У відповіді від 09.03.2016 року вих. № 3628/05-14 відповідач зазначив, що до компетенції Пенсійного фонду не належить питання підтвердження факту придбання особою житла вперше. Підставою для звільнення від сплати збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна осіб, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла, є документ, виданий органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відмовляючи позивачці в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для зобов'язання управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова повернути позивачці сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу житла в сумі 9936,02 грн., оскільки на даний час відсутній механізм реалізації такого права, а також позивачкою не надано відповідних доказів про придбання нею житла вперше.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, вказаною нормою Порядку визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як встановлено судом першої інстанції, факт придбання позивачкою квартири у власність за адресою 79060, АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим в нотаріальному порядку та зареєстрованим в реєстрі за № 543.

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта наявні відомості про право власності позивачки на квартиру у АДРЕСА_1, яке було набуте на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2016 року за № 543. Інших відомостей, зокрема, про наявність у власності позивачки іншого нерухомого майна (житла) чи про придбання нею такого майна, немає.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, встановлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова зобов'язане повернути ОСОБА_1 9936, 02 грн., які помилково були нею сплачені в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачкою не надано доказів того, що житло було придбане нею вперше, є помилковими та такими, що суперечать нормам процесуального права, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який проти позову заперечує.

Відповідачем не надано, а судом першої інстанції не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 придбала житло не вперше.

Відсутність механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбає житло, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки порушує право позивачки на придбання житла вперше без сплати відповідних страхових внесків до Пенсійного фонду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Сплачений ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1157, 52 грн., належить стягнути на її користь з відповідача відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року в справі № 813/986/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова повернути ОСОБА_1 9936, 02 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень дві копійки), які були нею сплачені в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_1 1157, 52 грн. (тисяча сто п'ятдесят сім гривень п'ятдесят дві копійки) судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський

Повний текст постанови

виготовлено 01.07.2016р.