Справа № 800/271/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Київ справа № 800/271/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Смоковича М. І.,

суддів: Горбатюка С. А., Мороз Л.Л., Сороки М. О., Стрелець Т. Г.,

секретар судового засідання: Гулова О.І.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Карлаша Д.О.,

прокурора: Бузницької Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія, ВККС), за участю третьої особи - Генерального прокурора України, про визнання незаконним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України (далі - Суд) з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 4 квітня 2016 року №23/вп-16 (далі - Рішення від 4 квітня 2016 року) про відсторонення його від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням від 4 квітня 2016 року задоволено клопотання Генерального прокурора України та продовжено строк відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова строком на один місяць.

Позивач вважає, що вказане рішення Комісії прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскаржуване рішення Комісії прийняте без заслуховування та дослідження відповідачем матеріалів, які мали значення для вирішення питання про відсторонення від посади, без надання належної правової оцінки мотивам, наведеним в клопотанні Генерального прокурора України, та правовим підставам, які були зазначені Генеральним прокурором України для відсторонення від посади.

Рішення Комісії про відсторонення особи від посади судді має бути мотивованим, обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням принципів змагальності і рівності сторін, на підставі належних та допустимих доказів із вірним застосуванням відповідних положень законодавства.

При цьому, на прокурора покладено обов'язок обґрунтувати мету заявленого клопотання про відсторонення, зокрема - довести наявність достатніх підстав вважати, що залишення особи на посаді судді призведе до продовження кримінального правопорушення і є необхідним для запобігання подальшій протиправній поведінці підозрюваного.

З урахуванням того, що матеріали цивільної справи, яка перебувала в провадженні судді ОСОБА_3, передані іншому судді, а також того, що він знаходиться з 25 січня 2016 року по 17 червня 2016 року у відпустці, відсторонення позивача від посади не є доцільним. Крім того, вказує, що прокуратурою було грубо порушено строк, встановлений законом для звернення з клопотанням про продовження строку відсторонення суддів від посади, Комісією надано невірну оцінку наслідкам відсторонення судді ОСОБА_3 від посади.

У запереченнях на адміністративний позов, що надійшли на адресу суду, відповідач, третя особа зазначають, що доводи позивача спростовуються матеріалами досудового розслідування. Комісія, розглядаючи клопотання Генерального прокурора України, діяла в межах закону, Регламенту Комісії, затвердженого її Рішенням від 08 червня 2011 року № 1802/зп-11 (далі - Регламент), та надала оцінку відповідності клопотання вимогам статті 155 КПК України. Комісія повністю дотрималася процедури прийняття спірного рішення, зокрема, проаналізувала та врахувала мотиви, наведені в клопотанні Генерального прокурора України, правову підставу для відсторонення судді від посади, звернула увагу на кваліфікацію дій позивача та тяжкість інкримінованого злочину, фактичні обставини, а також на наслідки відсторонення судді від посади для інших осіб. Отже, спірне рішення Комісії є законним та обґрунтованим, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав, наведених у ньому.

Представники відповідача та третьої особи просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Указом Президента України «Про призначення суддів» від 19 червня 1999 року № 675/99 ОСОБА_3 призначено суддею Дзержинського районного суду міста Харкова строком на п'ять років (а. с. 62-63).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 17 червня 2004 року № 1813-IV ОСОБА_3 обрано на посаду судді місцевого Дзержинського районного суду міста Харкова безстроково (а. с.64-65).

16 лютого 2016 року до Комісії надійшло клопотання Генерального прокурора України від 09 лютого 2016 року № 06/1-40417-15 про відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова у зв'язку з притягненням його кримінальної відповідальності.

Рішенням від 11 березня 2016 року ОСОБА_3 відсторонено від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова по 3 квітня 2016 року (а.с.91-94).

23 березня 2016 року до ВККС України в порядку, передбаченому статтями 154, 158 КПК України та частиною четвертою статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», надійшло клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова у зв'язку з притягненням його від кримінальної відповідальності (а. с. 121-126).

Вказане клопотання мотивоване тим, що першим підрозділом (відділом) детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро розслідується кримінальне провадження № 0000059 від 31 жовтня 2015 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_3, перебуваючи на посаді судді, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні з числа працівників Дзержинського районного суду міста Харкова, зокрема свого помічника та секретаря судових засідань; може допустити інші аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки вчиненню вказаного злочину сприяло те, що він обіймає посаду судді; має доступ до документів, зокрема до цивільної справи за позовом ОСОБА_4, в якій ухвалено спірне судове рішення, а тому може знищити чи спотворити матеріали зазначеної цивільної справи; має знайомих серед працівників правоохоронних та судових органів, зв'язки з якими може використати для створення перешкод досудовому розслідуванню.

Розглянувши вказане клопотання, Комісією прийнято спірне рішення від 4 квітня 2016 року, яким клопотання Генерального прокурора України від 23 березня 2016 року задоволено, продовжено строк відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова строком на один місяць у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності (а.с.214-217).

Зі змісту спірного рішення Комісії вбачається, що остання дійшла висновку про те, що матеріали, додані до клопотання Генерального прокурора України, підтверджують наявність передбачених частиною першою статті 157 КПК України ризиків.

Так, доводи Генерального прокурора України, наведені у клопотанні від 23 березня 2016 року, є обґрунтованими і дають підстави вважати, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді судді, матиме доступ до документів, які мають значення для кримінального провадження, а тому може знищити їх чи підробити, може впливати на свідків з числа працівників Дзержинського районного суду міста Харкова, та інших учасників кримінального провадження, яких допитано щодо обставин вчинення злочину; може допустити інші аналогічні злочини, оскільки вчиненню вказаного злочину сприяло те, що він обіймає посаду судді.

Комісія визнала обґрунтованими доводи клопотання про ризики можливого впливу ОСОБА_3 як судді на свідків з числа працівників Дзержинського районного суду міста Харкова, зокрема його помічника та секретаря судових засідань.

Необхідність продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді викликана тим, що сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких суддю було відсторонено від посади, іншим способом протягом дії попереднього рішення Комісії про відсторонення від посади судді.

Наведені у клопотанні Генерального прокурора України мотиви про необхідність відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова Комісія визнала достатніми, обґрунтованими та підтвердженими відповідними матеріалами кримінального провадження, що виправдовує потребу в продовженні строку відсторонення ОСОБА_3 від займаної посади строком на один місяць.

Не погодившись з рішенням Комісії від 4 квітня 2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання його незаконним та скасування.

Позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 49 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) визначено суть недоторканості судді. Так, відповідно до частин третьої та четвертої цієї статті судді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором України або його заступником.

Суддя може бути відсторонений від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України виключно в порядку, встановленому цим Законом. Таке відсторонення здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на строк не більше двох місяців. Питання про продовження строку відсторонення від посади регулюється нормами статті 158 КПК України.

Статтею 154 КПК України визначено загальні положення відсторонення від посади. Відповідно до частин першої та другої цієї статті відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Відповідно до положень частини другої статті 158 КПК України, строк відсторонення від посади продовжується у разі, якщо обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати.

Порядок прийняття рішення про відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності визначений Розділом XV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Пунктом 15.1 Регламенту визначено, що Комісія приймає рішення про відсторонення суддів від посади на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України в порядку, встановленому Законом, та з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 157 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов'язаний врахувати такі обставини:

правову підставу для відсторонення від посади;

достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального

правопорушення;

наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Пунктом 15.10 Регламенту визначено, що Комісії продовжує строк відсторонення судді від посади на підставі відповідного вмотивованого клопотання Генерального прокурора України про продовження цього строку.

Строк продовження відсторонення судді від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюється процесуальним законом.

Як зазначено у пункту 15.11 Регламенту, розгляд клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення судді від посади здійснюється Комісією в порядку, передбаченому пунктами 15.5 та 15.6 Розділу XV Регламенту.

Відповідно до пункту 15.6 Регламенту, вирішуючи питання про відсторонення судді від посади, Комісія враховує:

мотиви, наведені в клопотанні Генерального прокурора України;

правову підставу для відсторонення судді від посади;

наслідки відсторонення судді від посади для інших осіб.

Прийнявши до уваги наведене, проаналізувавши норми права, які містять підстави для продовження строку відсторонення від посади судді та зобов'язують врахувати наслідки такого відсторонення, Комісія дійшла до обґрунтованого висновку, що клопотання Генерального прокурора України підлягає задоволенню, оскільки обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжували існувати.

Перебуваючи на посаді судді Дзержинського районного суду м. Харкова та користуючись наданими йому владними повноваженнями, ОСОБА_3, як суддя, матиме доступ до судових справ, зокрема, до тієї, яка є предметом дослідження у кримінальному провадженні, та іншої документації суду.

Також заслуговує на увагу висновок комісії про те, що обґрунтованими є доводи клопотання про ризики можливого впливу ОСОБА_3, як судді, на свідків, окремі з яких, такі, як секретар та помічник судді, йому підпорядковуються.

Відповідно до статті 154 Закону № 2453-VI судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Відповідно до пункту 1.5 Типової посадової інструкції секретаря судового засідання місцевого загального суду, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 липня 2005 року № 86, секретар судового засідання безпосередньо підпорядкований керівнику апарату суду та судді, з яким працює відповідно до внутрішнього розподілу обов'язків, координує свою діяльність з помічником судді.

Ризики можливого впливу стосуються також і інших осіб, що можуть бути допитані під час судового розгляду, які є учасниками кримінального провадження, та будуть брати участь у розгляді інших справ у Дзержинському районному суді м. Харкова. Заслуговували на увагу також доводи клопотання про те, що суддя ОСОБА_3 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, перебуваючи на посаді судді, ОСОБА_3 може перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження з причин зайнятості у розгляді інших справ.

При розгляді клопотання Комісією не встановлено обставин, які б вказували на те, що відсторонення ОСОБА_3 від посади судді призведе до негативних наслідків для інших осіб.

Отже, мотиви, наведені Генеральним прокурором України у клопотанні про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді, були обґрунтованими та належно підтвердженими матеріалами кримінального провадження, що містять докази, які вказують на можливе вчинення суддею кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, 04 квітня 2016 року Комісія прийняла рішення № 23/вп-16, відповідно до якого клопотання Генерального прокурора України було задоволено та продовжено строк відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду м. Харкова строком на один місяць.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Комісія повністю дотрималася процедури його прийняття, зокрема, проаналізувала та врахувала мотиви, наведені в клопотанні Генерального прокурора України, та правову підставу для продовження строку відсторонення судді від посади.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає щодо неможливості продовження строку його відсторонення від посади, оскільки кінцевий термін застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження збіг 03 квітня 2016 року, з приводу чого необхідно зазначити наступне.

Згідно з пунктом 15.12 Регламенту у разі прийняття Комісією рішення про задоволення клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення судді від посади суддя вважається відстороненим від посади з дня прийняття Комісією рішення про відсторонення його від посади на строк, зазначений у рішенні про продовження строку відсторонення від посади.

Відповідно до рішення Комісії від 11 березня 2016 року ОСОБА_3 відсторонено від посади судді по 03 квітня 2016 рокую Вказана дата, яка є останнім днем відсторонення, припадає на вихідний день. Чергове засідання Комісії щодо розгляду питання про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді призначено на наступний робочий день після зазначеної дати. З огляду на це продовження строку відсторонення судді від посади відраховується з дня проведення цього засідання (тобто з 04 квітня 2016 року включно).

Відповідно до частими четвертої статті 49 Закону № 2453-VI клопотання про продовження строку відсторонення судді від посади подається не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання Генерального прокурора України про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді надійшло з порушенням встановленого строку на 4 дні. Разом з тим недотримання зазначених строків жодним чином не порушило право на захист судді ОСОБА_3 та не стало суттєвою перешкодою у підготовці та розгляді питання про продовження строку його відсторонення від займаної посади.

Доводи Позивача про необґрунтованість клопотання щодо продовження строку відсторонення його від посади спростовуються матеріалами, які обґрунтовують клопотання та які долучені до нього.

Враховуючи викладене та ту обставину, що Комісією доведено правомірність свого рішення від 4 квітня 2016 року № 23/вп-16 про продовження строку відсторонення ОСОБА_3 від посади судді Дзержинського районного суду міста Харкова, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 159, 160-163, 167, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за участю третьої особи - Генерального прокурора України, про визнання незаконним і скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в апеляційному і касаційному порядку не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

Л.Л. Мороз

М.О. Сорока

Т.Г. Стрелець