Справа № 806/958/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м.Житомир справа № 806/958/16

час прийняття: 10 год. 35 хв. категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Степанов П.В. ,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Парамуда О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про скасування постанови №036743 від 24.05.2016 року,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про скасування постанови №036743 від 24.05.2016 року про застосування адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00грн.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що оскаржуваною постановою начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №036743 від 24.05.2016 року до Позивача був застосований адміністративно - господарський штраф в сумі 1700,00грн. Представник Позивача вважає, що Позивачем не надавалися жодні послуги з перевезення вантажів, зазначений транспортний засіб (автомобіль НОМЕР_1) дійсно належить на праві власності, але за договором оренди переданий в користування ТОВ "Вівад 09" і саме 28.04.2016року використовувався в господарській діяльності цього товариства.

На думку представника Позивача, Позивач не є перевізником, тобто не є суб'єктом відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажу.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і пояснив, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області при проведенні 28.04.2016року рейдової перевірки на 160км автомобільної дороги Київ-Ковель було встановлено, що з використанням транспортного засобу МАЗ-543203 р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу, надавалися транспортні послуги з перевезення вантажу без наявності полісу обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та без наявності індивідуальної контрольної книжки водія, про що був складений відповідний акт. За результатами розгляду вказаних матеріалів за участі представника Позивача була винесена оскаржувана постанова про застосування фінансових санкцій. На думку представника Відповідача оскаржувана постанова прийнята в повній відповідності до вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні, так як договір оренди транспортних засобів між Позивачем та ТОВ "Вівад09" всупереч вимогам ст.799 ЦК України нотаріально не посвідчений.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року N 2344-III (надалі - Закон N 2344-III ).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 Закону N 2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 N 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

В судовому засіданні встановлено, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області при проведенні 28.04.2016року рейдової перевірки на 160км автомобільної дороги Київ-Ковель було встановлено, що з використанням транспортного засобу МАЗ-543203 р.н.НОМЕР_1, який належить Позивачу, надавалися транспортні послуги з перевезення вантажу без наявності полісу обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та без наявності індивідуальної контрольної книжки водія, про що був складений відповідний акт. За вказане порушення вимог, тобто за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону N 2344-III оскаржуваною постановою Відповідача №036743 від 24.05.2016 року до Позивача був застосований адміністративно - господарський штраф в сумі 1700,00грн.

Безспірно, статтею 48 Закону N 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством, а для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно із пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07 червня 2010 року N 340 (далі по тексту - Положення N 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення N 340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.3 Положення N 340, встановлено, що до набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує транспортним засобом, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

За приписами вимог ст.7 Закону України "Про страхування" від 7 березня 1996 року N85/96-ВР особисте страхування від нещасних випадків на транспорті віднесено до обов'язкового страхування.

Порядок здійснення обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, в тому числі водіїв автомобільного транспорту та працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності визначається Положенням про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. N 959

Відповідно до п.4 цього Положення страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

В судовому засіданні сторони не заперечують, що 28.04.2016року у водія ОСОБА_5, що управляв зазначеним транспортним засобом (автомобіль НОМЕР_1), який належить на праві власності Позивачу, дійсно були відсутні зазначені документи - поліс обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та індивідуальна контрольна книжка водія.

Суть спору між сторонами зведена виключно до правомірності застосування вказаних фінансових санкцій за вказане правопорушення вимог законодавства про автомобільний транспорт саме до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Як зазначено в абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону N 2344-III, суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог ст.1 Закону N 2344-III - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що Позивач як власник автомобіля НОМЕР_1 за договором оренди від 02.01.2016року передав цей транспортний засіб в користування ТОВ "Вівад 09" (а.с.14-20).

28.04.2016року вказаний транспортний засіб використовувався ТОВ "Вівад 09" в господарській діяльності цього товариства для перевезення належного товариству вантажу, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні товаротранспортною накладною та копією наказу про призначення ОСОБА_5 на посаду водія автотранспортних засобів (а.с.13,21).

Суд не приймає до уваги доводи представника Відповідача про те, що договір оренди Позивачем укладено з порушеннями вимог ст.799 Цивільного кодексу України, тобто без нотаріального посвідчення, а тому не може породжувати жодних правових наслідків.

Як зазначено в договорі оренди від 02.01.2016року, договір укладався між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та ТОВ "Вівад 09".

В п.2.11 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року N 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" прямо зазначено, що Законом встановлено вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи (частина друга статті 799 ЦК України). При цьому, однак, слід мати на увазі, що такого посвідчення не потребує договір, укладений за участю громадянина, який набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Слід також зазначити, що згідно з пп. 1, 9 ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що вказаний транспорт у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий Позивачем у користуванні іншій особі, а тому Позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб'єктом відповідальності передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону N2344-III.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів Позивача щодо незаконності оскаржуваної постанови Відповідача, як такої, що прийнята не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, а тому вказана постанова начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №036743 від 24.05.2016 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 адміністративно - господарського штрафу в сумі 1700,00грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 1378,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області.

Керуючись ст.ст.2,11,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №036743 від 24.05.2016 року про застосування адміністративно - господарського штрафу.

Судові витрати Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 1378,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 01 липня 2016 р.