Справа № 807/684/16
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 рокум. Ужгород№ 807/684/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу по транспортному податку в розмірі 25000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, відтак позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

04.07.2016 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник позивача в даній заяві підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, заперечення на позов не надав. Судову кореспонденцію суд направляв відповідачу на адресу місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (с. Підплеша, вул. Кільцева, 49, Тячівського району Закарпатської області). Однак до суду повернулися не вручені конверти із вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 4 ст. 33 та ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1, пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до пунктів 267.4, 267.5 ст. 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (підпункти 267.6.1, 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України).

Згідно з пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця, подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп. 267.8.1 п. 267.8 ст . 267 ПК України).

П. 54.5. ст. 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, згідно даних компютерного обліку Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 20.01.2015 року є власником автомобіля НОМЕР_1, свідоцтво CXX869083 від 20.01.2015 року, 2014 року випуску, із об'ємом циліндрів двигуна 3696 куб. см. (а.с. 9), який згідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об'єктом оподаткування транспортним податком, а відповідач, відповідно, являється платником вказаного податку.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.06.2015 ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, було прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 431-17, яким позивачу нараховане податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. (а.с. 7).

Зазначене податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом на адресу місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та вручено уповноваженій особі 28.07.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення про вручення (а.с.8).

Відповідно до п. 3.8 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 28.11.2012 року №1236 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення.

П. 3.10 цього Порядку передбачено, що якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За таких обставин, дане податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 431-17 від 18.06.2015 року, в силу вищезазначених положень, вважається належним чином врученим відповідачу 28.07.2015 року. Тому враховуючи, що в передбачений пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України 60-денний строк зобов'язання, визначене цим рішенням, позивачем не сплачене, а доказів про його оскарження, скасування або відкликання сторонами не надано, суд приходить до висновку, що грошове зобов'язання з транспортного податку є узгодженим.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ДПІ у Тячівському районі з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу фоми Ф № 869-23 від 15.10.2015 року на суму 25000,00 грн., що підтверджується корінцем податкової вимоги (а.с.13). Проте вказана податкова вимога залишилась без виконання.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн., наявність якої також додатково підтверджується витягом з облікової картки платника транспортного податку з фізичних осіб (а.с. 10-12). Станом на день розгляду даної справи в суді, вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, хоча й не оскаржена.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 25000,00 грн. ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивачем є суб'єкт владних повноважень, судові витрати (судовий збір) відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (Підплеша, вул. Кільцева, 49, Тячівського району Закарпатської області, податковий номер - НОМЕР_2) податковий борг з транспортного податку в розмірі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч гривень нуль копійок) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_2