Справа № 335/5616/16-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5616/16-а 2-а/335/169/2016
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бойка О.Ю. за участю секретаря судового засідання Крижко Я.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача: ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-341вих.-16 від 05.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури. Просив зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до частин 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-196вих.-16 від 06.04.2016 року, та без обмеження її максимального розміру.

Позов обґрунтований тим, що позивач в періоди: з 01.07.1974 року по 11.01.1978 року; з 01.12.1979 року по 17.11.2008року; з 24.11.2008 року по 08.06.2011року працював на посадах прокурорсько-слідчих працівників в органах прокуратури Запорізької області (остання займана посада перед звільненням з органів прокуратури старший помічник прокурора Запорізької області з питань статистики), має стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 34 повних роки, у звязку з чим з 01.02.2002 року отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% середньої заробітної плати по посаді старшого помічника прокурора Запорізької області. В теперішній час позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Після призначення позивачу пенсії неодноразово відбувалось підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. У звязку з чим у травні 2016 року позивач звертався до прокуратури Запорізької області із заявою про видачу довідки встановленої форми про заробітну плату відповідної категорії працівників прокуратури, що подається для перерахунку пенсії.

На вказане звернення видано довідку №18-341вих.-16 від 05.05.2016 року із якої вбачається, що за станом на 01.12.2015 року розмір заробітної плати за відповідною посадою, яку займав перед звільненням, підвищено порівняно з тим, з якого позивачу виплачується пенсія.

05.05.2016 року позивач звернувся до управління ПФУ в Орджонікідзевському районі із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середньої заробітної плати. До заяви було додано довідку прокуратури Запорізької області від 05.05.2016р. №18-341вих.-16.

Не зважаючи на це перерахунку не здійснено, про відмову повідомлено листом від 11.05.2016 року №128/С-9.

Позивач вважає, що відмова в перерахунку пенсії є протиправною та порушує його право на соціальний захист.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з зазначених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надала суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких із посиланням на норми чинного законодавства зазначила, що виплата пенсії позивачу здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. З 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював в органах Прокуратури України у зв'язку з чим набув право на пенсію за вислугу років. З 01.02.2002 року позивачу, на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Позивач в травні 2016 року звернувся до відповідача, у якого він перебуває на обліку, із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку. До заяви позивачем надана довідка прокуратури Запорізької області №18-341вих.-16 від 05.05.2016 року.

Листом від 11.05.2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку з посиланням на положення п.5 Прикінцевих положень Закону України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

На думку суду, вказані дії відповідача не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч.17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії,

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, тобто, 90 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та №5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 (справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні №8-рп/2005 від 11.10.2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до вимог ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

З огляду на викладене, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої ним довідки прокуратури Запорізької області №18-341вих.-16 від 05.05.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, повинен бути здійснений з 01.05.2016 року.

Підстави для зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період до 01.01.2016 року відсутні, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що раніше він звертався з заявами про такий перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551,21 грн.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167, 183-2 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-341вих.-16 від 05.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити з 01.05.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до частин 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-196вих.-16 від 06.04.2016 року, та без обмеження її максимального розміру.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя О.Ю. Бойко