Справа № 208/910/15-а(2-а/208/65/15)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. м. Київ К/800/39933/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Ємельянової В.І.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 16 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови у нарахуванні надбавки до пенсії на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вислугою років у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплату таких виплат, починаючи з квітня 2014 року.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2015 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року залишено без змін постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2015 року.

Не погоджуючись із рішеннями суду попередніх інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанції встановлено, що позивач з 07.04.2014 року отримує пенсію за вислугу років як військовослужбовець, є непрацюючим та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На утриманні Позивача перебуває його син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до довідки Дніпродзержинського індустріального коледжу державного вищого навчального закладу «Українського державного хіміко-технологічного університету» № 20 від 30.06.2014 року навчався на денному відділенні з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2014 року.

Станом на 01 вересня 2014 року навчається на денному відділенні ДВНЗ «Українського державного хіміко-технологічного університету.

З 01.10.2012 р. виплата надбавки на утриманців до пенсії за вислугою років позивачу були скасовані у зв'язку з досягненням сином повноліття.

26 листопада 2014 року Позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області із заявою про перерахунок його пенсійного забезпечення та нарахування надбавки до пенсії у розмірі 50 % прожиткового мінімуму.

Листом від 30.12.2014 р. № 30785/10101 Позивачу було відмовлено у призначенні до пенсії надбавки на утримання неповнолітнього члена сімї.

Позивач не погодився з такою відповіддю відповідача щодо відмови в призначенні надбавки до пенсії на утримання неповнолітнього члена сім'ї у розмірі 50 % прожиткового мінімуму з квітня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з неправомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови виплати позивачу надбавки до пенсії на утримання неповнолітнього члена сім'ї у розмірі 50 % прожиткового мінімуму з квітня 2014 року з посланням на те, що син позивача, що знаходиться на його утриманні, є студентом, то відноситься до непрацездатних членів сім'ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, у зв'язку із чим позивачеві має бути нарахована та виплачена надбавка до пенсії, передбачена статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується, на підставі наступного.

Згідно з пунктом "а" частини першої статті 16 цього Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), нараховується надбавка до пенсії за вислугу років на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" поділяє осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника, на непрацездатних та працездатних членів сім'ї.

Так, відповідно до частини четвертої цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку (чоловіки - 60 років, жінки - 55 років) або є інвалідами;

в) батьки та дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на пенсію після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років або якщо вони є інвалідами;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Оскільки зазначені у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи, що мають право на пенсію в разі втрати годувальника, які досягли повноліття, в тому числі і студенти, до непрацездатних членів сім'ї не відносяться, то непрацюючому пенсіонеру на них не може нараховуватися передбачена у пункті "а" частини першої статті 16 цього Закону надбавка до пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах 30 червня 2015 року від 24 квітня та 2 жовтня 2012 року (справи №№ 21-73а12, 21-299а12).

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з доводами касаційної скарги щодо правомірності дій Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

За правилами частини першої статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.І. Ємельянова

В.В. Швець