Справа № 527/806/16-а
Суддя: Марущак Р. М.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/806/16-а
провадження № 2-а/527/43/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Марущак Р.М.,

при секретарі - Таранець Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Глобинському району Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Глобинському районі Полтавської області та просив визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку їх виплати. Також просив суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському району Полтавської області вчинити дії з нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати та надати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили та виконати постанову суду негайно у межах суми платежу за один місяць.

До судового засідання позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити.

Відповідач - УПФ України у Глобинському районі Полтавської області, направив заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги не визнав та надав заперечення на позов, в якому вказав, що виконання судових рішень не дає підстав для стягнення компенсації, передбаченої ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати». В даному випадку вимоги позивача стосуються розміру доплат, що не були нараховані, отже відповідачем не порушувались строки їх виплати.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 13.12.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 12.01.2011 року по другій групі інвалідності в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-12, з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 13.12.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 12.01.2011 року, по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, відповідно до абзацу 3 ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області призначити (встановити) ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії, як інваліду другої групи, захворювання якого пов»язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно вимог ст. 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, позивачу стало відомо, що відповідач, при виплаті пенсії на виконання постанов суду, в порушення ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків їх виплати" не провів виплату компенсації втрати частини доходів (пенсії).

03 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій прохав повідомити про те, чи було проведено нарахування йому компенсації втрати частини доходів на частину нарахованої та сплаченої йому пенсії, а в разі не проведення таких дій вчинити дії з нарахування та виплати такої компенсації.

18 березня 2016 року позивач отримав лист, яким було повідомлено, що на суми пенсії, які були нараховані та сплачені йому на підставі вищевказаних постанов, компенсація втрати частини доходів не нараховувалась та не сплачувалась та було відмовлено у проведенні таких дій.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані із здійсненням компетенції громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною 1ст. 244-2 КАС України, передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, в даному випадку органом УПФУ добровільно чи на виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 07.11.2012 року по справі №6-131цс12.

Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі, яке є суб'єктом владних повноважень, не є особливою категорією, яку звільняють від обов'язку виконувати норми ч.1ст. 244-2 КАС України. Як наслідок відмова в проведенні позивачу виплати компенсації є очевидно протиправною, тому позивач просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті йому компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку їх виплати.

Отже, наявна вина відповідача у виплаті позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій Управління та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, цією нормою передбачено не обов'язок суду, а лише право на покладення зобов'язання подання звіту.

Окрім того, суд не вбачає підстав для застосування судового контролю у формі покладення зобов'язання на відповідача подання звіту про виконання судового рішення відповідно ст. 267 КАС України.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановленимист.86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст.12,41,69,70,71,86,158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Глобинському району Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії протиправною.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії:

- яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 року у справі № 2а-611/11, за період з 13.12.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 12.01.2011 року, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 13.12.2006 року по день фактичної виплати пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Р. М. Марущак