Справа № 447/3000/15-а
Суддя: Березюк Г. М.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/6/16
Справа №447/3000/15-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

24.06.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Березюк Г. М. , при секретарі Федчук І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення сільської ради ,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення сільської ради №632 від 16.07.2015 року про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 щодо встановлення меж земельної ділянки 0,0932 га в натурі (на місцевості) по вул.Франка,67 в с.Дроговиж і передачі йому цієї земельної ділянки в приватну власність. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він успадкував житловий будинок із присадибною ділянкою в с.Дроговиж вул.І.Франка,71 згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 09.10.2000 р. На даний час він не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки існує спір про межі між ним та сусідом ОСОБА_3 16.07.2015 року ОСОБА_2 сільська рада безпідставно передала у власність ОСОБА_3 частину земельної ділянки вільної громадської вулиці проїзду площею 130 кв.м. В результаті незаконного рішення сільської ради спірна громадська вулиця-проїзд по ширині звужена і унеможливлює проїзд по ній. Ширина вулиці не відповідає будівельним нормам, відповідно до яких ширина проїзної частини з однією смугою приймається 3,5 метра. Вказаної ширини не дотримано посередині вулиці, у звязку з чим він позбавлений нормативного проїзду до будинковолодіння. Тому просить визнати неправомірним та скасувати рішення сільської ради №632 від 16.07.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що коли ОСОБА_3 приватизовував земельну ділянку, то усунув його від підпису в акті суміжників. Згідно карти 1850 року жодної громадської вулиці не було, подвіря його батьків мало два заїзди. ОСОБА_3 сам собі перекрив свій заїзд. Просив визнати рішення сільської ради від 16.07.2015 року за №632 неправомірним та скасувати.

Представник позивача ОСОБА_5 в суді позов підтримав та пояснив, що згідно вимог ДБН ширина провулку не має бути меншою за 3,5 м. Сільська рада не повинна була затверджувати технічну документацію, оскільки така не відповідає вимогам закону. Просив позов ОСОБА_1 задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області ОСОБА_6 проти позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_3Я у 2009 році було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з метою приватизації. У 2015 році було прийнято рішення сільською радою, якою було затверджено технічну документацію із землеустрою ОСОБА_3Я . Розбіжності між площею виділеною ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 0,08 га та затвердженої - 0,0932 га виникли у звязку з тим, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою було проведено точні заміри землі ОСОБА_3 Технічна документація ОСОБА_3 виготовлена відповідно до закону, межі земельної ділянки погоджені із всіма суміжниками. Земельна ділянка, яка є в користуванні ОСОБА_1, не межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 Сільська рада зобовязала ОСОБА_1 відкрити провулок між житловим будинком по вул.І.Франка, 67 та житловим будинком по вул.І.Франка,71, який він незаконно закрив брамою. Рішення сільської ради №632 від 16.07.2015 року є правомірним, тому просив в позові відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в суді проти позову категорично заперечила та пояснила, що рішення сільської ради є законним, не порушує прав та інтересів сусідів. Земельна ділянка, яка є в користуванні позивача, не межує із належною їм земельною ділянкою. Між житловими будинками по вул..Франка,67 та вул..Франка,71 знаходиться провулок, який позивач незаконно загородив та всупереч рішенню сільської ради та судових рішень не розгороджує такий. Зазначала, що за вимогами позивача неодноразово проводились обстеження земельних ділянок комісіями РДА, архітектури, жодних порушень прав позивача не було виявлено. Вважає, позов безпідставним та просила в задоволенні такого відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09.10.2000 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_8 успадкував жилий будинок, разом з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці земель ОСОБА_2 сільської ради, що знаходиться в с.Дроговиж по вул.І.Франка,71 Миколаївського району Львівської області.

Судом встановлено, що на даний час позивач ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул.І.Франка, 71 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області не має, тривалий час між ним та власником земельної ділянки по вул.І.Франка,67 у с.Дроговиж Миколаївського району існують земельні спори.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області №320 від 23.10.2012 року «Про відкриття провулку між вул.І.Франка,67 та вул.І.Франка 71» ОСОБА_1 було зобовязано відкрити провулок між його житловим будинком по вул.І.Франка,71 та житловим будинком ОСОБА_3 по вул. І.Франка, 67 в с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області у звязку з незаконним його закриттям брамою.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.03.2015 року, в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області №320 від 23.10.2012 року «Про відкриття провулку між вул.І.Франка,67 та вул.І.Франка 71» відмовлено.

Відповідь Миколаївської районної державної адміністрації від 27.07.2015 р. № 02-34/я-75-2018/3, яка була адресована ОСОБА_4 на його звернення, судом оцінюється критично, так як комісією під керівництвом заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_9, яка здійснювала виїзне засідання на місце 17.07.2015 року, піддано сумніву вимогу сільської ради відкрити спірний провулок, в той час коли рішення сільської ради №320 від 23.10.2012 року «Про відкриття провулку між вул.І.Франка,67 та вул.І.Франка 71» є чинним.

Згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області №632 від 16.07.2015 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості)» зокрема затверджено ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0932 га ( кадастровий номер :01:004:0403) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою: с.Дроговиж вул.І.Франка,67 та передано у власність дану земельну ділянку.

Оглянувши в судовому засіданні технічну документацію, судом встановлено, що межі землекористування по вул.І.Франка, 67 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області ОСОБА_3 погоджено з суміжними землекористувачами у встановленому порядку.

Покликання сторони позивача на відсутність дати на акті погодження меж землекористувача не може слугувати підставою для скасування рішення сільської ради, яким затверджено дану технічну документацію із землеустрою, так як суміжні землекористувачі погодили межі земельної ділянки, поставивши в акті свої підписи, позивач ОСОБА_1 не є суміжним землекористувачем, його права та інтереси не порушено.

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0403 по вул.І.Франка, 67 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області ОСОБА_3 зареєстрував у встановленому законом порядку, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1, ч.2 ст. 118 ЗК України (в редакції на час прийняття рішення сільською радою) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, які б підтверджували його право власності на земельну ділянку по вул.І.Франка, 71 в с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області не має, відповідно не встановлено межі даної земельної ділянки в натурі (на місцевості), саме позивач приєднав до земельної ділянки, якою він користується, провулок-заїзд, який за рішенням сільської ради було зобовязано його відкрити. На даний час генерального плану села не виготовлено, а тому не встановлено розміру та меж проїзду провулку між житловими будинками по вул.І.Франка,71 та вул. І.Франка, 67 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення №632 від 16.07.2015 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості)» прийнято обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не вбачає підстав для скасування оспорюваного рішення.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 158-163 КАС України , суд,

п о с т а н о в и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення сільської ради відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Березюк Г. М.