Справа № 802/822/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про передачу справи до іншого адміністративного суду

м. Вінниця

29 червня 2016 р. Справа № 802/822/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Засипкіна В.А.

представника відповідача: Єрмоленка Ю.О.

представника третьої особи: Пилипіва С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної гвардії України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

про: визнання дій неправомірними та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу.

У судовому засіданні судом поставлено на розгляд процесуальне питання щодо предметної підсудності даної адміністративної справи Вінницькому окружному адміністративному суду.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що адміністративна справа підсудні Вінницькому окружному адміністративному суду, а тому, на його думку, позов подано із дотриманням правил предметної та територіальної підсудності.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача та третьої особи при вирішенні питання щодо предметної підсудності справи поклались на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку, що вказана справа предметно не підсудна Вінницькому окружному адміністративного суду з огляду на таке.

Як видно із матеріалів позовної заяви позивач просить:

- визнати нечинним рішення Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі (смерті) сина позивача - ОСОБА_2 , колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до п. 2 ч. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу вказану грошову допомогу;

- стягнути на користь позивача з Головного управління Національної гвардії України - фінансового органу та головного розпорядника коштами, призначеними на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» одноразову грошову допомогу передбачену у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановлено законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті) сина позивача ОСОБА_2 , а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складає 609000 грн. та виплатити її через касу в/частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Отже, спірні правовідносини виникли з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі (смерті) військовослужбовця.

Надаючи оцінку правовій природі оспорюваної позивачем допомоги, суд враховує, що нормативно правовими актами, якими врегульовано право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року

№ 2011-XII (далі Закон № 2011-XII ) та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Так, згідно ст. 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

В силу вимог ч.1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Водночас, Порядком № 975 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Фактично нормами Закону № 2011-XII та Порядком № 975 визначено підстави, розмір, механізм та інші питання, які крім іншого, пов`язані із призначенням та виплатою одного із видів державної допомоги, а саме соціальної допомоги членам сімей військовослужбовця який загинув.

В силу норми п. 4 ч 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Зважаючи на положення наведених нормативно - правових актів, суд наголошує, що за своєю правовою природою оспорювана одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є одним із видів державної допомоги про які йде мова в п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України. Отже, із урахуванням правил предметної підсудності, адміністративна справа яка розглядається, підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

При вирішенні питання про передачу адміністративної справи на розгляд до місцевого загального суду як адміністративного суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Представником позивача у судовому засіданні зазначено, що позивач є інвалідом першої групи, а тому скориставшись наданою альтернативою у виборі суду за правилом ч. 2 ст. 19 КАС України, звернулася до суду саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ).

Відтак, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу необхідно передати на розгляд Вінницькому міському суду Вінницької області, оскільки саме вказаному суду і предметно (згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України) і територіально (згідно ч. 2 ст. 19 КАС України) підсудна ця справа.

Керуючись ст. 22, 165, 186, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу передати на розгляд Вінницькому міському суду Вінницької області (м. Вінниця, вул. Грушевського, 17).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович