Справа № 826/8550/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2016 року письмове провадження № 826/8550/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «КОНТРАКТ»
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни (далі - відповідач або Приватний нотаріус КМНО Синиця Т.В.), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Контракт» в якому просить :

- визнати незаконною реєстрацію приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. права власності за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «КОНТРАКТ» () на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26.9 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить па праві приватної власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1);

- зобов'язати приватного нотаріуса КМНО Синицю Т.В. виключити запис про реєстрацію права власності за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «КОНТРАКТ» () на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26,9 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства, а саме, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведено державну реєстрацію права власності за третьою особою на нерухоме майно, належне позивачу.

Крім того, статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено обов'язкове надсилання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушення. Позивач вказує, що така вимога Іпотекодержателем на його адресу не надходила, а тому, державна реєстрація права власності на майно здійснена з порушенням вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав відповідні письмові заперечення, в яких просив суд в позові відмовити. Просив суд розглядати справу за його відсутності.

Третя особа проти позову заперечувала, про що надала відповідні письмові заперечення, в яких просила суд в позові відмовити.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

02 квітня 2014 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «КОНТРАКТ» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрумікс Грейд» (позичальник) було укладено договір № 15/2014 про відкриття мультивалютної кредитної лінії (далі - договір кредиту), відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитної лінії, що не перевищує 2 000 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути кредит в строк до 31 березня 2017 року.

Пунктом 2.2. вказаного вище договору встановлено, що ліміт кредитної лінії встановлюється в розмірі 1 060 000,00дол. США.

Пунктом 4.2.10 договору кредиту встановлено, що позичальник зобов'язаний незалежно від настання строку погашення кредиту, плату за кредит, неустойку та інші платежі передбачені цим договором протягом 3 (трьох) календарних днів з дати направлення банком вимоги достроковою виконання зобов'язань за договором кредиту за умови настання обставин, зазначених в п. 4.3.3. договору кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту між Банком (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір № 15/2014-04 з майновим поручителем, посвідчений Новохатньою Н.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02.04.2014, зареєстровано в реєстрі за № 1092 (далі - договір іпотеки).

Так, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя частково, що випливають з договору № 15/2014 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 02.04.2014 (а також усіх додаткових угод до нього та додаткових угод, що будуть укладені у майбутньому). Даним договором забезпечується виконання боржником умов договору кредиту, а саме: відповідно до порядку та умов договору кредиту, повернення іпотекодержателю в строк до 31 березня 2017 року або достроково грошових коштів у розмірі 2 000 000,00 дол. США.

Пунктом 1.2 договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26,9 кв.м., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Піддубною С. Л. 06 листопада 2007 року за реєстровим № 2350. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 12.11.2007 в реєстровій книзі №д. 1832-242 за реєстровим № 2641, що підтверджується відповідним Реєстраційним посвідченням №037346.

Однак, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 60404347 від 01.06.2016 позивачу стало відомо, що він більше не власник майна - предмету іпотеки. Вказане майно перереєстроване на Банк приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Синицею Наталією Василівною 17.05.2016. Підстава виникнення права власності: іпотечний договір №15/2014-04 з майновим поручителем, серія та номер: 1092, виданий 02.04.2014, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Новохатня Н.С., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29669833 від 19.05.2016 16:23:20, приватний нотаріус Синиця Тетяна Василівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

Позивач вважає незаконними дії щодо перереєстрації права власності на предмет іпотеки, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 №1952-IV (надалі - «Закон № 1952-IV).

Стаття 2 названого Закону визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

За змістом підпунктів 2, 4 частини 1 статті 18 Закону № 1952-IV прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень є однією із стадій державної реєстрації.

Згідно частини 2 статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (надалі - Порядок № 1127).

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 57 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 575 Цивільного кодексу України визначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

За змістом статті 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За приписами частини 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що до договору іпотеки (а.с. 21 Том І) ПАТ Банк «Контракт» та позивач внесли пп. 5.2.1, яким передбачили, що позасудове врегулювання здійснюється, зокрема :

- шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань іпотекодавця за договором кредиту згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. На наведених нижче умовах.

Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги (з урахуванням положень п.7.7 цього договору) та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, або за іншою вартістю згідно вимог чинного законодавства.

У випадку задоволення іпотекодержателем забезпеченої відповідно до цього договору вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є даний договір, що містить застереження, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань іпотекодавця за договором кредиту. У цьому випадку цей Договір має силу правовстановлюючого документу та засвідчує перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя з моменту реєстрації прав власності на Предмет іпотеки у відповідних органах.

Втім, як свідчать матеріали справи (опис документів реєстраційної справи), до проведення спірної реєстраційної дії іпотекодержателем не надано документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі, що є порушенням підпункт 2 пункту 57 Порядку.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Аналіз викладеного свідчить, що державна реєстрація права власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. В той же час, не передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Отже, повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язувалось законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Судом встановлено, що відповідачем нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення відповідачем факту виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно не мало місце.

За приписами п. 1 ч.3 10 Закону №1952-IV, на державного реєстратора покладено обов'язок встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, чого державним реєстратором зроблено не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання про те, що рішення державного реєстратора-нотаріуса не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним.

Окрім того, суд зазначає, що зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і щодо виходу за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, є доцільним вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 29669833 від 19.05.2016 16:23:20, приватний нотаріус Синиця Тетяна Василівна, Київський міський нотаріальний округ, а саме права власності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «КОНТРАКТ» () на двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26.9 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, згідно із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації, в тому числі і вчинення реєстраційних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є виключним правом державного реєстратора.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ст.26 цього Закону).

Суд не може перебирати на себе права та обов'язки органу державного управління чи його посадової особи, а тому позовна вимога про зобов'язання приватного нотаріуса КМНО Синицю Т.В. виключити запис про реєстрацію права власності за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ БАНК «КОНТРАКТ» () на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26,9 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не може бути задоволена.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 128, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 29669833 від 19.05.2016 16:23:20, приватний нотаріус Синиця Тетяна Василівна, Київський міський нотаріальний округ, а саме права власності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «КОНТРАКТ» () на двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., жилою площею 26.9 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

3. В решті позову - відмовити.

4. Судові витрати в сумі 551,20 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

5. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій