Справа № 754/1888/16-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/138/16
Справа №754/1888/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2016 року Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

секретаря Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом , в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни та зобов»язати відповідача встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни . Заявлені вимоги мотивовані тим , що позивач є особою , яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії , ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС , інвалід 2-ої групи . В період з 27 по 30 квітня 1986 р. позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони . Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України « Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту » від 22.10.1993 р. до ветеранів війни належать учасники бойових дій , інваліди війни та учасники війни . Пунктом 9 частини 2 статті 7 зазначеного Закону до інвалідів війни , крім інших категорій громадян , належать також особи , залучені до складу формувань Цивільної оборони , які стали інвалідами внаслідок захворювань , пов»язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС . У січні 2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення йому статусу та видачі посвідчення інваліда війни , надавши докази , які у своїй сукупності у повній мірі підтверджують право позивача на отримання статуту інваліда війни. Листом від 20.01.2016 р. позивачу було відмовлено у наданні статуту інваліда війни та видачі відповідного посвідчення , що позивач вважає неправомірним .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві .

Представник відповідача до суду не з»явився , у наданих письмових запереченнях просив відмовити у задоволені позовних вимог , посилаючись на те , що згідно повідомлення ДСП « Чорнобильська АЕС» від 15.04.2016 р. позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.04.19986 р. по 02.01.1990 р. Дані про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони в архіві підприємства відсутні .

Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

За нормами п.1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено , що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії , інвалід 2-ої групи довічно , інвалідність пов»язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( а.с. 6,7 ) .

З матеріалів справи вбачається , що на час аварії на ЧАЕС у 1986 р. позивач працював машиністом обхідником допоміжного устаткування ТЦ на ЧАЕС. З 27 .04. 1986 р. по 30.04.1986 р. позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( а.с. 8-10 ) .

27.01.2016 р. представник позивача звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення .

Листом від 20.01.2016 р. № 34-132 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві відмовило представнику позивача у встановленні позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення , посилаючись на те , що серед поданих представником позивача документів відсутні розпорядчі документи ( накази , розпорядження) про залучення позивача до формувань Цивільної оборони ( а.с 13 ) .

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18 березня 1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111, та Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженого наказом начальника ЦО СРСР від 06 червня 1975 року №90, формування ЦО, в тому числі - невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Завдання щодо виконання завдань виробничого характеру на них не покладались та не покладаються. Законом України «Про Цивільну оборону України» визначений аналогічний порядок створення та завдання цих формувань.

Відповідно до вищезазначених нормативно - правових документів, які діяли на той час, до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, повинні були залучатись саме формування Цивільної оборони , за виключенням випадків, коли характер виконуваних робіт не відносився до завдань Цивільної оборони. Рішення про залучення формувань Цивільної оборони до виконання поставлених завдань приймає відповідний начальник Цивільної оборони , в тому числі - підприємства, установи або організації, або начальник служби Цивільної оборони .

Відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Управління соціального захисту населення встановлює статус інваліда війни на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до формувань Цивільної оборони та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 10 Положення «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302, зокрема, визначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до листа ДСП « Чорнобильська АЕС» від 15.04.2016 р. № 1581/06/14- 637 отриманого на запит Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації позивач ОСОБА_1 в період з 23.04.1980 р. по 02.01.1990 р. працював на ЧАЕС . З 27.04.1986 р. по 02.01.1990 р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС . Дані про участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони в архіві ДСП ЧАЕС відсутні .

Отже , аналізуючи встановлені по справі обставини та досліджені докази у їх сукупності , суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову .

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України

п о с т а н о в и в :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії - відмовити .

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва з дня отримання копії постанови .

Суддя :