Справа № 814/586/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/586/15

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Кононова Д.К.;

представника третьої особи - Пугача С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Автомобіліст» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Автомобіліст» до Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, скасування розпорядження та визнання нечинним договору,

за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиєв», -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року товариство з додатковою відповідальністю «Автомобіліст» (далі - ТДВ «Автомобіліст») звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації та згідно заяви про зміну позовних вимог (т.1 а.с.138-143) просило наступне:

- визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом від 29 січня 2015 року в частині визначення переможця по об'єкту конкурсу № 104;

- скасувати розпорядження голови Миколаївської облдержадміністрації № 43-р від 18 лютого 2015 року про введення в дію рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом від 29 січня 2015 року в частині визначення переможця по об'єкту конкурсу № 104;

- визнати нечинним договір, укладений 24 лютого 2015 року Миколаївською облдержадміністрацією та ТОВ «Гаджиєв» на обслуговування маршруту, включеного до об'єкту конкурсу № 104.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення конкурсного комітету є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ТОВ «Гаджиєв», всупереч Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ від 03 грудня 2008 року №1081 (далі - Порядок), подав документи на участь у конкурсі, які містять недостовірну інформацію.

Недостовірність інформації, на думку позивача, полягає у відсутності достатньої кількості автобусів для обслуговування відповідних маршрутів та середньооблікової кількості працівників протягом року до дати оголошення конкурсу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ТДВ «Автомобіліст» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що судом неповною мірою з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, апелянт просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання розпорядження голови облдержадміністрації від 23 грудня 2014 року №441-р «Про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація» 29 січня 2015 року відбулось засідання конкурсного комітету по визначенню перевізників на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

На зазначеному засіданні, серед іншого, визначався перевізник на автобусному маршруті міжміського внутрішньообласного сполучення, включеному до об'єкту конкурсу №104: «Миколаїв-Костувате» (рейс 1477/1478).

На участь у зазначеному конкурсі, відповідно до Порядку та Закону України «Про автомобільний транспорт», подали заяви ТДВ «Автомобіліст» та ТОВ «Гаджиєв».

У протоколі зазначено, що у встановлений законодавством термін, представники організатора спільно з представниками управління Укртрансінспекції у Миколаївській області та управління ДАІ УМВС України у Миколаївській області здійснили перевірку достовірності наданої перевізниками-претендентами інформації, в результаті якої не допущено до участі у конкурсі ТОВ «Фенікс-Авто».

В результаті проведеного конкурсу переможцем визнано ТОВ «Гаджиєв» - 31 бал, ТДВ «Автомобіліст» - одержало друге місце - 30 балів, що підтверджено відповідним витягом з протоколу (т.1 а.с.65).

На виконання п.51 вказаного вище Порядку, рішення конкурсного комітету щодо визначення переможців конкурсу введено в дію розпорядженням голови облдержадміністрації № 43-р від 18 лютого 2015 року «Про введення в дію рішення конкурсного комітету для визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація, щодо визначення переможців конкурсу від 29 січня 2015 року» (т.1 а.с.81).

Керуючись п.53 Порядку, Миколаївською обласною державною адміністрацією як організатором, 24 лютого 2015 року з переможцем конкурсу укладено договір № 6/10-М «Про організацію перевезення пасажирів з ТОВ «Гаджиєв» по маршруту «Миколаїв-Костувате» строком до 24 лютого 2020 року (т.1 а.с.77-79).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів суду належними доказами обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги.

Крім того, суд зазначив, що подана ТОВ «Гаджиєв» інформація щодо транспортних засобів та середньооблікової кількості працівників була перевірена Миколаївською обласною державною адміністрацією, за результатами якої, недостовірних відомостей виявлено не було.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції було дотримано вимоги ст. 159 КАС України, у зв'язку з наступним.

Два основоположних доводи апелянта зводяться до того, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам подання ТОВ «Гаджиєв» недостовірної інформації щодо:

- середньооблікової кількості працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу;

- кількості транспортних засобів, необхідних для виконання перевезень за діючими договорами (дозволами).

Так, позивач звертає увагу на те, що подана ТОВ «Гаджиєв» інформація щодо середньооблікової кількості працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу не відповідає даним його податкових розрахунків за формою №1 - ДФ за І - ІV квартали 2014 року.

Такого висновку апелянт дійшов на підставі того, що в анкеті конкурсанта середньооблікова кількість працівників вказана 52 особи, що надавало право на отримання 8 додаткових балів.

Проте, виходячи з даних податкової звітності, середньооблікова кількість працівників у ТОВ «Гаджиєв» протягом року, до дати оголошення конкурсу, складає 36 осіб і надає право на отримання лише 6 додаткових балів.

На підтвердження таких доводів апелянтом наданий розрахунок середньооблікової чисельності працівників ТОВ «Гаджиєв» (т.2 а.с.135) та лист Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області (т.2 а.с.136-137).

Розглядаючи питання обґрунтованості такого висновку, колегія суддів вважає за потрібне звернутися до нормативно-правової бази, яка регулює спірні правовідносини.

Пунктом 29 Порядку визначено певний перелік документів, які автомобільний перевізник подає на конкурс, серед яких, зокрема, податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

Податкове законодавство, згідно якого подається податкова звітність суб'єктами господарювання (форма № 1ДФ), не дає визначення поняттю «середньооблікова кількість працівників» і не визначає яким саме чином вона вираховується.

У зв'язку з тим, що перелік документів, що надається перевізниками-претендентами, чітко регламентовано Порядком, вимагати надання інших документів організатор не уповноважений. Тому перевірка середньооблікової кількості осіб перевізника-претендента здійснювалася відповідно до штатного розпису, який надається на конкурс відповідно до п. 29 Порядку, з одночасним урахуванням даних наявного податкового розрахунку.

Так, ТОВ «Гаджиєв» для участі у конкурсі надано штатний розпис, затверджений наказом від 01 жовтня 2014 року № 105, яким затверджено штат у кількості 63 одиниці. Як свідчить аналіз посадових окладів, всі вони перевищують розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн., встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Під час перевірки інформації поданої перевізниками-претендентами на конкурс підприємством в підтвердження заявленої середньооблікової кількості осіб додатково було надано для перегляду штатні розписи, які діяли протягом 2014 року. Так, згідно зі штатним розписом, що діяв протягом грудня 2013 - грудня 2014 року, і вводився в дію з 01 січня 2014 року (загальна кількість осіб - 88), 01 березня 2014 року (загальна кількість осіб - 91), 01 жовтня 2014 року (загальна кількість осіб - 63), з 01 листопада 2014 року (загальна кількість осіб - 67), посадовий оклад працівників перевищував за цей період розмір мінімальної заробітної плати.

Також, підприємством з урахуванням вимог Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 28 вересня 2005 року № 286, якою визначені основні методологічні положення щодо визначення показників кількості працівників у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об'єктивної статистичної інформації щодо зайнятості працівників та розмірів їхньої оплати праці, підтверджено розрахунок середньооблікової кількості осіб протягом року у кількості 52 особи.

Зазначений розрахунок було враховано організатором при перевірки інформації щодо «середньооблікової кількості працівників...», оскільки саме, вищезазначеною Інструкцією визначено, як саме розраховується зазначений показник. Крім того, дія Інструкції розповсюджується на всіх юридичних осіб, їхні філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю.

Також, можливість застосування Інструкції при підрахунку цього показника визначалася і рекомендаціями Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті щодо розрахунку та надання інформації на конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 22 серпня 2014 року, згідно з якими перевізникам запропоновано при формуванні документів на участь у конкурсі надавати відповідні статистичні документи для підтвердження зазначеного в анкеті показника середньооблікової кількості працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку.

Отже, ні Порядком, ні Законом України «Про автомобільний транспорт» не визначено згідно з якими нормативно-правовими актами розраховується спірний показник, чи то згідно положень податкового законодавства, чи то на підставі Інструкції. За відсутності прямого обов'язку організатора перевірити такий показник відповідно до норм конкретного нормативно-правового акту, вбачаємо можливим використовувати при визначені середньооблікової кількості працівників підприємства..., як норми Інструкції, так і положення податкової звітності (у разі її наявності за весь необхідний період).

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з позицією апелянта про спростування спірного показника, виходячи зі змісту листа ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 26 січня 2015 року, оскільки в листі чітко визначено, що суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку зазначені в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. 1ДФ) не є сумою окладу за штатним розписом, тому і середньооблікову кількість працівників підприємства для визначення спірного показника згідно інформації, зазначеної в листі, визначити неможливо.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що при визначенні середньооблікової кількості працівників підприємства не можна виходити тільки із даних податкової звітності, а тому розрахунок середньооблікової кількості працівників ТОВ «Гаджиєв», здійснений апелянтом, не відображає реальної величини середньооблікової кількості працівників підприємства за рік до оголошення конкурсу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про надання ТОВ «Гаджиєв» на конкурс з цього питання недостовірної інформації, що мало б бути підставою для його недопущення до участі в конкурсі, не відповідає дійсним обставинам справи.

Щодо іншого доводу апеляційної скарги, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Перевірка достовірності інформації про кількість транспортних засобів, яка викладена у заявах ТОВ «Гаджиєв» та документах, проводилась організатором конкурсу спільно з представниками управління Укртрансінспекції у Миколаївській області та управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області, за результатами якої, не було виявлено подання перевізником недостовірної інформації.

Крім того, на запит організатора щодо перевізників-претендентів, які подали заяви на участь у конкурсі, управлінням Укртрансінспекції у Миколаївській області підтверджено інформацію по частині показників, зазначених в анкеті, зокрема, щодо наявності у підприємства працівників, які здійснюють щоденний контроль за технічним станом транспортних засобів та щоденний огляд стану здоров'я водіїв та повідомлено про стан матеріально-технічної бази перевізника.

Водночас, інформація щодо загальної кількості транспортних засобів, які рахуються за ТОВ «Гаджиєв», організатору не повідомлялась, але зазначалося, що на всі заявлені транспортні засоби у підприємства є ліцензійні картки.

Відповідно до п. 41 Порядку представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації.

Зважаючи на це, конкурсний комітет при ухвалені відповідних рішень використав ту інформацію, яка була повідомлена йому органами державного контролю.

Зміст анкети, яка заповнюється перевізником - претендентом свідчить про те, що в ній не зазначається загальна кількість транспортних засобів, які є у підприємства, а також не зазначається і загальна кількість транспортних засобів, які придатні для обслуговування об'єктів конкурсу, на які заявилось підприємство (т.1 а.с.169).

Отже, ТОВ «Гаджиєв» не зобов'язано було повідомляти таку інформацію.

Поряд з цим, на кожен об'єкт конкурсу, на який подавало заяву підприємство, в анкеті вказувались транспортні засоби, які пропонувалися підприємством для використання на відповідному автобусному маршруті.

Для обслуговування спірного об'єкту №104 ТОВ «Гаджиєв» запропонувало до використання 2 транспортних засоби - БАЗ А0 79.23, 2009 та 2008 років випуску (т.1 а.с.170) і додало документи, підтверджуючі можливість перевізника їх використовувати, зокрема, на кожен транспортний засіб надані ліцензійна картка та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.176-179).

Також, в анкеті ТОВ «Гаджиєв» (п.1) вказана загальна кількість транспортних засобів необхідних підприємству для виконання чинних договорів, зокрема, зазначено 14 транспортних засобів, які необхідні підприємству для обслуговування міжміських маршрутів за діючими договорами (дозволами).

За інформацією управління інфраструктури облдержадміністрації ТОВ «Гаджиєв» на момент проведення конкурсу обслуговувався 1 міжміський внутрішньообласний автобусний маршрут, для обслуговування якого необхідно 1 транспортний засіб (без резерву).

З огляду на наявну у конкурсного комітету інформацію, відомості, зазначені в п. 1 анкети підприємства, не визивали сумнівів і відповідали загальній кількості транспортних засобів, необхідних підприємству для здійснення міжміських перевезень.

Отже, на момент проведення конкурсу ТОВ «Гаджиєв» мало достатню кількість транспортних засобів для організації перевезень на конкурсних маршрутах, з урахуванням транспортних засобів на діючих маршрутах, які обслуговує підприємство і термін яких закінчується, в тому числі й з урахуванням направлених листів щодо припинення перевезень на деяких маршрутах (т.2 а.с.12-15).

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що конкурсним комітетом правомірно, тобто з дотриманням норм Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку було визнано ТОВ «Гаджиєв» переможцем конкурсу на автобусному маршруті загального користування, включеного до об'єкту конкурсу № 104.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Автомобіліст» - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Автомобіліст» до Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, скасування розпорядження та визнання нечинним договору - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова