Справа № 522/407/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/407/16-а
Провадження № 2-а/522/224/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Миколаєві капрала поліції 4 роти 1 батальйону Степанова Д.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 12.01.2016 року звернувся позивач ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 02.01.2016 року відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №920795, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. з підстави вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення перетину через суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2 (додатку 2) ПДР.

Позивач зазначає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, правил дорожнього руху не порушував, відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надано право скористатись допомогою адвоката, постанову винесено незаконно та безпідставно, до того ж з використанням не чинних бланків. Враховуючи викладене, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними, постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно письмових заперечень вважає винесену постанову законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №920795, згідно якої 02.01.2015 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом CHEVROLET Evanda LA69L, д/н НОМЕР_1, 02.01.2016 року о 19 годині 00 хвилин на перехресті вул. Морська та вул. Радянська, рухаючись заднім ходом з краю тротуара біля кафе «Пирогь» перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2 (додатку 2) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Однак, з пояснень позивача вбачається, що 02.01.2016 року близько 19 години він, керуючи транспортним засобом CHEVROLET Evanda LA69L, д/н НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по вул. Морській в напрямку вул. Московської, де не доїжджаючи близько 10-15 м. до перехрестя був зупинений відповідачем.

Позивач зазначає, що патрульний автомобіль стояв вздовж дороги з вимкненими спеціальними світловими сигнальними пристроями та габаритами, а на відповідачеві не було світловідбиваючого одягу. Дані посилання позивача суд не бере до уваги, оскільки порушення відповідачем ПДР не є предметом розгляду в дному провадженні.

Судом встановлено, що відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП не надано право позивачеві скористатись допомогою адвоката, про що позивач зазначив в самій постанові. Таким чином, порушено право позивача на захист.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача щодо обов'язкового складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, позивач зазначає, що при винесенні постанови не виконано дій, передбачених ст. 33 КУпАП, з чим суд не може погодитись, оскільки згідно з даною статтею в редакції, чинній на час винесення постанови при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

До того ж, позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена відповідачем на бланку, затвердженому наказом МВС України №842 від 10.07.2015 року, який не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП та не є дійсним у зв'язку з прийняттям нового наказу №1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено новий бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення згідно Додатку 6 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 3 розділу VІ).

Однак, дана інструкція є підзаконним актом, тоді як згідно п. 18 розділу 11 Закону України «Про національну поліцію» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, не заборонено використання бланку постанови, що застосований відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постанова серії ПС1 №920795 не відповідає вказаним вимогам, оскільки не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення. До того ж, відповідачем не вірно зазначено дату винесення постанови та ім'я по батькові правопорушника, що є підставою для висновку про належність даної постанови іншій особі правопорушника.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач в письмових запереченнях зазначає, що правопорушення зафіксоване нагрудним відеореєстратором, однак, не зважаючи на пропозицію суду надати відеозапис, відповідачем цього виконано не було.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що за недостатністю доказів та порушення права на правову допомогу, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП було здійснено неправомірно.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №920795 підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову в частині закриття справи слід відмовити. Так, відповідно до ст. 247 КпАП України, обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно ст. 284 КпАП України орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, суд констатує наявність підстав для закриття провадження по справі, однак враховуючи, що ухвалення вказаної постанови є компетенцією органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, відмовляє в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 162, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Миколаєві капрала поліції 4 роти 1 батальйону Степанова Д.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ПС1 №920795 від 02.12.2015 (02.01.2016) року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

29.06.2016