Справа № 808/1704/15
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. м. Київ К/800/1847/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_4 пред'явив, з урахуванням уточнень, позов до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області (далі - ГУ Держземагентства у Запорізькій області) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні в оренду йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для передачі в оренду, викладеної в листах від 04 грудня 2014 року № 31-8-03-12295/2-14, № 31-8-0.3-12296/2-14, № 31-8-0.3-12290/2-14;

зобов'язання відповідача повторно розглянути його клопотання про надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для передачі в оренду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними відмови ГУ Держземагентства у Запорізькій області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Костянтинівської сільської ради та Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, викладені в листах від 04 грудня 2014 року № 31-8-0.3-12296/2-14, № 31-8-0.3-12295/2-14, № 31-8-0.3-12290/2-14.

Зобов'язано ГУ Держземагентства у Запорізькій області повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Костянтинівської сільської ради та Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року апеляційну скаргу ГУ Держземагентства у Запорізькій області задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ Держземагентства у Запорізькій області щодо відмови у наданні в оренду ОСОБА_4 земельних ділянок для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для передачі в оренду, викладені в листах від 04 грудня 2014 року № 31-8-03-12295/2-14, № 31-8-0.3-12296/2-14, № 31-8-0.3-12290/2-14.

Зобов'язано ГУ Держземагентства у Запорізькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання в оренду земельної ділянки площею 19,7842 га кадастровий номер НОМЕР_1 на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для передачі в оренду.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 05 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держземагентства у Запорізькій області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення орієнтовною площею: 19,7842 га на території Чапаєвської сільської ради, 30,6254 га на території Костянтинівської сільської ради, 28,4567 га на території Костянтинівської сільської ради, 25,6173 на території Костянтинівської сільської ради.

До клопотань позивач надав такі документи: копії паспорта, копії ідентифікаційного номера, схеми розміщення земельних ділянок, копії документів про освіту, обґрунтування надання земельних ділянок.

Листами від 04 грудня 2014 року № 31-8-0.3-12296/2-14, № 31-8-0.3-12295/2-14, № 31-8-0.3-12290/2-14 ГУ Держземагентства у Запорізькій області повідомило позивача, що планує дані земельні ділянки реалізувати на конкурентних засадах шляхом проведення земельних торгів.

Щодо земельної ділянки площею 25,6173 га позивачу повідомлено, що така належить до земель, що перебувають у власності громадян-власників земельних часток паїв відповідно до сертифікату права на земельну частку (пай), а у ГУ Держземагентства у Запорізькій області відсутні повноваження щодо розпорядження землями, що перебувають у власності громадян-власників земельних часток паїв відповідно до сертифікату права на земельну частку (пай).

Судом першої інстанції також встановлено, що підтверджуючих документів щодо включення спірних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, право на які має набуватись на конкурентних засадах, відповідач не надав. В судовому засіданні представник відповідача повідомив, що вказані земельні ділянки до таких переліків ніколи не включалися.

Крім того, земельні ділянки, на які претендує позивач, в оренді чи в користуванні не перебувають, іншими особами не використовуються. Як пояснив представник відповідача, чинне законодавство не містить обмежень щодо кількості осіб, яким може бути надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою на одну і ту ж земельну ділянку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що ГУ Держземагентства у Запорізькій області відмовило ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Костянтинівської сільської ради та Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області з непередбачених законом підстав.

Суд зазначив, що посилання відповідача на те, що земельна ділянка площею 25,6173 га, розташована на території Костянтинівської сільської ради, належить до земель, що перебувають у власності громадян - власників земельних часток-паїв, відповідачем в ході судового розгляду справи не підтверджено. Крім того, інформаційною довідкою про земельну ділянку підтверджується, що форма власності вказаної земельної ділянки державна, правовстановлюючі документи відсутні. Також наказом відповідача від 18 березня 2015 року № 8-568/15-15-СГ надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї ж земельної ділянки для передачі в оренду, що було б не можливим у випадку перебування вказаної земельної ділянки у власності інших осіб. А відтак відмова у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 25,6173 га для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, викладена в листі від 04 грудня 2014 року № 31-8-0.3-12290/2-14, є неправомірною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову в частині визнання протиправними дій ГУ Держземагентства у Запорізькій області щодо відмови у наданні в оренду ОСОБА_4 земельних ділянок для ведення фермерського господарства та наданні згоди на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для передачі в оренду, викладеної в листах від 04 грудня 2014 року № 31-8-03-12295/2-14, № 31-8-0.3-12296/2-14, № 31-8-0.3-12290/2-14, зобов'язуючи ГУ Держземагентства у Запорізькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання в оренду земельної ділянки площею 19,7842 га на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області для ведення фермерського господарства та надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для передачі в оренду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що отримання дозволу на землеустрій передбачає перевірку органом виконавчої влади, наділеним повноваженнями контролю за земельним устроєм, стану власності на земельну ділянку.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, станом на 02 лютого 2015 року земельні ділянки площею 19,7842 га на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області; площею 25,6183 га; площею 30,6254 га; площею 28,4567 га на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області були вільними та лише 18 березня 2015 року на підставі наказів ГУ Держземагентства у Запорізькій області надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки площею 25,6183 га, площею 30,6254 га, площею 28,4567 га.

Зазначене свідчить про те, що на час звернення 05 листопада 2014 року ОСОБА_4 до ГУ Держземагенства у Запорізькій області з відповідними заявами, такі земельні ділянки були вільними.

Суд апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_4, як громадянин України, має право для отримання в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки у разі належного та обґрунтованого звернення до компетентних органів. Однак земельні ділянки, крім земельної ділянки площею 19,7842 га на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, щодо передачі в оренду яких він звертався до ГУ Держземагентства у Запорізькій області, вже перебувають у користуванні іншої особи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із зазначеною позицією суду апеляційної інстанції не погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності закріплені в статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Відповідно до положень вказаної статті громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 ЗК України, частиною другої якої передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді АРК, Раді міністрів АРК, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина 4 статті 122 ЗК України визначає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів, затвердженого Указом Президента України № 445 від 08 квітня 2011 року (далі - Положення), Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Згідно з підпунктом 6-1 пункту 4 Положення Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Пункт 7 Положення передбачає, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Оскільки підтверджуючих документів щодо включення спірних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, право на які має набуватись на конкурентних засадах, відповідач не надав, підтвердження, що земельна ділянка площею 25,6173 га на території Костянтинівської сільської ради належить до земель, що перебувають у власності громадян - власників земельних часток-паїв не надано, наказами відповідача від 18 березня 2015 року надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 25,6183 га, площею 30,6254 га, площею 28,4567 га, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, задовольняючи позовні вимоги.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Фактичні обставини справи судами першої та другої інстанції встановлено повно і правильно, а тому колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає необхідним постанову суду апеляційної інстанції скасувати, постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Керуючись статтями ст. ст. 220, 222, 226, 230, 232 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року скасувати, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235- 244-2 КАС України.

Судді: