Справа № 808/864/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 808/864/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв'язоксервіс"

до: Запорізького обласного територіального відділення антимонопольного комітету України

про визнання протиправною та скасування вимоги №01-18/02-387 від 08.02.2016, -

за участі представників сторін:

від позивача - Гнідой О.В. (довіреність від 18.05.2016)

від відповідача - Голубова І.О. (довіреність № 5 від 01.03.2016)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв'язоксервіс" до Запорізького обласного територіального відділення антимонопольного комітету України про визнання протиправною та скасування вимоги №01-18/02-387 від 08.02.2016.

Позивач вважає, що вимога Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації винесена протиправно та такими діями відповідач втручається в господарську діяльність підприємства, у зв'язку з чим просить визнати зазначену вимогу протиправною та скасувати.

Ухвалою суду від 14.03.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/864/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 04.04.2016. Провадження у справі зупинялось. Судове засідання було призначено на 15.06.2016.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає, що відповідач мав законні підстави для звернення з вимогою до ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" про надання інформації, яка направлена при виконанні доручення голови Антимонопольного комітету України від 09.06.2015 № 1.1/483, відповідно до якого Запорізьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України здійснюється дослідження вказаного у дорученні питання. Окрім того, представник відповідача пояснила, що на даний час оскаржувана вимога виконана позивачем.

Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість винесеної вимоги і простить у позові відмовити.

Відповідно до ст.160 КАС України, 15.06.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Судом встановлено, що на адресу ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" надійшла вимога Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 01-18/02-387 від 08.02.2016, відповідно до якої від позивача вимагалось у п'ятнадцятиденний термін з дня отримання вимоги надати відповідну інформацію.

Як вбачається з вимоги, зазначену інформацію вимагалось надати у зв'язку із розглядом звернення народного депутата України Суслової І.М. щодо неправомірних дій ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" та ТОВ ВКФ "ГЮСС" на ринку приймання платежів від фізичних осіб за житлово-комунальні послуги (з постачання холодної і гарячої води, водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів, електроенергію, газопостачання тощо) на користь третіх осіб, на підставі статей 17, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Листом від 15.03.2016 № 0209 ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" надано Запорізькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України запитувану інформацію, а також документи на обґрунтування вказаної інформації.

Разом з тим, вважаючи вказану вимогу протиправною позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" № 3659-ХІІ від 26.11.1993 (далі - Закон № 3659), Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3659, Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 3 Закону №3659, основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Згідно зі статтею 12 Закону № 3659, для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Відповідно до положень статті 7 Закону № 3659, у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України, зокрема, має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Згідно з пунктом 5 статті 17 Закону № 3659, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Органи Комітету не обмежені у виборі джерела отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Крім того, статтею 22-1 Закону № 3659 передбачено, що суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 7 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, голова відділення, особа, яка виконує його обов'язки, серед інших повноважень, здійснює інші дії за дорученням Комітету.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що з метою забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, Антимонопольний комітет України або голова територіального відділення цього органу, наділені повноваженнями витребування від суб'єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, за умови зокрема розгляду заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або в інших передбачених законом випадках.

Згідно зі статтею 22 Закону № 3659, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено судом, на адресу Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло доручення голови Антимонопольного комітету України № 1.1/483 від 09.06.2015, яким вимагалось надати відповідні матеріали та пропозиції щодо викладеної у депутатському зверненні народного депутата України Суслової І.М. інформації.

Таким чином, направлення вимоги до ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" не є перевіркою, а є способом одержання необхідної інформації на виконання покладених на орган Антимонопольного комітету України обов'язків, зокрема, у даному випадку, на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України.

У зв'язку з чим суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що направлення вимоги відбулось без винесення відповідного розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Звернення ж народного депутата України Суслової І.М. було адресоване безпосередньо Антимонопольному комітету України, у зв'язку з чим твердження позивача, що підставою для направлення вимоги на адресу підприємства слугувало зазначене звернення не відповідають встановленим обставинам справи.

З урахуванням наведених вище норм, суд приходить до висновку, що оскаржувана вимога щодо запитування інформації та документів стосовно господарської діяльності позивача, яка спрямована на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України № 1.1/483 від 09.06.2015, є такою, що прийнята відповідачем у межах наданих повноважень, правомірно та у відповідності до положень законодавства про Антимонопольний комітет України, у зв'язку з чим позовні вимоги ПрАТ "ЗАПОРІЖЗВ'ЯЗОКСЕРВІС" про визнання її незаконною та скасування не підлягають задоволенню.

Та обставина, що у вимозі як підставу для витребування інформації зазначено про розгляд звернення народного депутата України Суслової І.М., а не про виконання доручення Антимонопольного комітету України, не може бути підставою для скасування вимоги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що при прийняті та направлені вимоги № 01-18/02-387 від 08.02.2016 відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законом, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про відсутність у Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підстав вимагати інформацію з посиланням на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 08.09.2015 (справа № 2а-4414/12/2670).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, Верховним Судом України викладено висновок про те, що право органів Антимонопольного комітету України вимагати інформацію у суб'єктів господарювання самостійного характеру не має, а передбачене законом у контексті виконання такими органами певних повноважень: розгляду справ чи заяв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведення перевірки, досліджень ринків, реалізації конкурентної політики, інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, оскаржувана вимога була направлена позивачу у зв'язку з виконанням доручення голови Антимонопольного комітету України від 09.06.2015 № 1.1/483, яким вимагалось надати відповідні матеріали та пропозиції щодо викладеної у депутатському зверненні народного депутата України Суслової І.М. інформації.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про статус народного депутата України" визначено, що народний депутат України є обраний відповідно до Закону України "Про вибори народних депутатів України" представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Закону народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об'єднань громадян з питань, пов'язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань. Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз'яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

Аналіз викладених норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що голова Антимонопольного комітету України під час забезпечення виконання покладених на цей орган завдань щодо контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції наділений повноваженнями витребовувати від суб'єктів господарювання інформацію у ході розгляду заяв про відповідні порушення, зокрема із залученням для цього відповідних підпорядкованих йому територіальних підрозділів. У зв'язку з чим, звернення народного депутата як представника українського народу, що містить посилання на порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції та яке потребує відповідної перевірки у межах компетенції Антимонопольного комітету України, є належною підставою витребовування від суб'єкта господарювання інформації з метою перевірки викладених у такому зверненні даних щодо порушення порядку здійснення діяльності, що відповідає висновку Верховного Суду України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення відповідача, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваної вимоги, у зв'язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Запоріжзв'язоксервіс" до Запорізького обласного територіального відділення антимонопольного комітету України про визнання протиправною та скасування вимоги №01-18/02-387 від 08.02.2016 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко