Справа № 821/474/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/474/16
13 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

представників позивача - Лущай В.О., Калиновської Е.Є.,

представників відповідача - Хуснутдінової Н.Ч., Мухи С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат"

до Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" (далі - ТОВ "Херсонський тепличний комбінат", підприємство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - управління ДФС, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.03.20016 №№ , , , , якими позивачеві встановлено: завищення від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 205563,00 грн.; завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 82339,00 грн., застосовано штрафні санкції у сумі 20584,75 грн. за завищення бюджетного відшкодування; збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 591846,00 грн., за штрафними санкціями на 147961,50 грн. та зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 10156363,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги, обґрунтовують їх тим, що спірні податкові повідомлення-рішення складені на підставі неповного вивчення, неналежної оцінки документів та обставин здійснення господарської діяльності підприємства. Наполягають, що під час перевірки позивач надав всі документи, які запитували представники відповідача під час здійснення перевірки, надані документи та документи, що є в розпорядженні позивача, повністю спростовують висновки податкового органу та підтверджують правомірність формування витрат та податкового кредиту за перевірені податкові періоди.

Позивач не погоджується з висновками відповідача стосовно відображення у податковій звітності господарських операцій з ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД", оскільки ці операції підтверджені документально, а дефектність та навіть фіктивність контрагентів платника податків сама по собі не свідчить про обізнаність платника податків з можливим протиправним характером діяльності постачальників. Податковий кодекс України та інше податкове законодавство України не ставлять у залежність виникнення права платника податків на формування витрат та податкового кредиту від наявності чи відсутності постачальника за місцем реєстрації, наявності товарно-транспортних накладних по факту перевезення вантажів продавцем товарів та послуг, оподаткування цих операцій постачальником. Позивач наполягав також на використанні виключно для потреб господарської діяльності всього майна, орендованого у ПАТ АКБ "Індустріал банк". Спірним та недоведеним документально вважає позивач висновок відповідача про завищення витрат у зв'язку з виявленими невідповідностями даних бухгалтерського обліку податковій звітності. На думку позивача, цей висновок податкового органу мав бути підтверджений первинними документами платника податків, а не містити узагальнену інформацію з цього питання.

Представники відповідача позов не визнали, свої заперечення мотивують тим, що позивач при формуванні витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД" не підтвердив фактичне здійснення господарських операцій з цими постачальниками належними первинними бухгалтерськими документами. Придбання, перевезення та отримання товарів від згаданих постачальників не підтверджене товарно-транспортними накладними, сертифікатами відповідності на придбані товари (вугілля). Постачальник послуг ПП СП "ВІД" не знаходиться за місцем реєстрації, у публічній звітності не декларує наявність відповідних трудових, матеріальних та фінансових ресурсів, необхідних для фактичного здійснення господарської діяльності. Відповідач вважає, що по відносинам з ТОВ НПО "Донгрі" та ПП СП "ВІД" позивач здійснив лише документальне оформлення господарських операцій без фактичного їх здійснення. Правомірним вважає відповідач висновок стосовно виключення із складу витрат та податкового кредиту частини орендних операцій позивача з ПАТ АКБ "Індустріал банк", оскільки частина майна не використовувалась для потреб оподатковуваної діяльності платника податків. Відповідач вважає правомірним зменшення витрат позивача у зв'язку з виявленою невідповідністю даних звітності бухгалтерському обліку платника податків, оскільки для такого висновку було використано виключно дані бухгалтерського обліку позивача. Відповідач вважає правомірними оскаржувані рішення, в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 09.03.2016 № 14/21-22-22-01, складеного за наслідками планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 р. по 30.06.2015 р. (далі - акт № 14, акт перевірки).

Під час перевірки відповідачем вивчались взаємовідносини позивача з придбання товарів та послуг у ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД", висновки по цим операціям стали однією із підстав для складення спірних податкових-повідомлень рішень.

За даними перевірки у 2014-2015 роках позивач по відносинам з ТОВ "НПО "Донгрі" задокументував придбання вугілля. За результатами цих операцій позивачем витрати у сумі 9248699,00 грн. віднесено до складу витрат для обчислення об'єкту оподаткування податком на прибуток та 1472810,00 грн. - до складу податкового кредиту з ПДВ 2013-2015 років.

Відповідач стверджує, що при проведенні перевірки позивачем надано видаткові та податкові накладні, банківські виписки по цим операціям, що замало для підтвердження фактично здійсненої господарської операції. Відповідач зазначає, що під час перевірки не було надано посвідчення якості, залізничні накладні на поставку товару, як це передбачено договором поставки, та не надано документів на фактичне переміщення товару від залізничної станції до складу позивача. Відповідач вважає, що у ході перевірки не встановлено факту поставки вугілля позивачеві, і тому господарські операції позивача з ТОВ "НПО "Донгрі" не можуть бути підставою для формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Під час перевірки господарських операцій позивача з ПП "СП ВІД" відповідачем встановлено документування придбання послуг з перевезення вантажів (вугілля) із залізничної станції позивачеві. По цим операціям у 2014-2015 роках позивач сформував витрати у сумі 340136,0 грн. та податковий кредит 2013-2014 років у сумі 68027,00 грн. Відповідач стверджує, що під час перевірки було надано акти здачі-приймання виконаних робіт (послуг) та не надано товарно-транспортні накладні на перевезення товару позивачеві підприємством ПП "СП ВІД". Під час обстеження юридичної адреси ПП "СП ВІД" ознак господарської діяльності за цією адресою не виявлено. Постачальник послуг ПП "СП ВІД" звітує про трудові відносини з 1 особою, власних транспортних засобів та основних фондів немає. Враховуючи ці обставини, відповідач вважає, що документальне оформлення операцій з поставок послуг від зазначеного контрагента не має юридичної сили, є безпідставним та свідчить про відсутність реальності вчинення господарських операцій. За висновками відповідача задекларовані обсяги придбання послуг від ПП "СП ВІД" є недійсними і тому не можуть бути підставою для формування витрат та податкового кредиту.

По господарським операціям з ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД" позивачем суду надано первинні документи, частина яких не була надана під час перевірки (за твердженням відповідача).

Вивчення документів на придбання послуг у ПП "СП ВІД" свідчить, що здійснення господарських операцій з цим суб'єктом господарювання оформлене актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Надані примірники актів містять дані про загальну вартість послуги та кількість перевезеного вугілля.

За змістом п. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868, прибуток - це сума, на яку доходи перевищують пов'язані з ними витрати.

Тому до складу витрат дозволено відносити лише ті витрати, які здійснені платником податку для отримання оподатковуваного прибутку. З цих причин суд вважає, що документи платника податків, які засвідчують понесені витрати, мають бути складені за формою та у спосіб, який дозволяв би встановити їх приналежність до оподатковуваної податком на прибуток господарської діяльності цього платника податку.

З документів позивача на придбання послуг у ПП "СП ВІД" неможливо встановити їх приналежність до оподатковуваної господарської діяльності позивача через відсутність інформації про транспортні засоби, задіяні у перевезеннях, дати такого перевезення, ПІБ водіїв та матеріально-відповідальних осіб, що супроводжували вантаж, місце навантаження та розвантаження товарів.

Такі ж порушення допущені позивачем і при документуванні господарських операцій з придбання вугілля у ТОВ "НПО "Донгрі". Надані суду документи містять дані про переміщення вугілля до залізничної станції призначення - м. Херсона та не стосуються цього контрагента позивача, це саме стосується і сертифікатів якості вугілля.

Позивачем отримання послуг на перевезення вантажів ПП "СП ВІД" пов'язується з придбанням, отриманням товарів (вугілля) від постачальника ТОВ "НПО "Донгрі".

Отже відсутність документального підтвердження перевезення вугілля приватним підприємством "СП ВІД" спростовує доводи позивача про фактичне отримання вугілля від ТОВ "НПО "Донгрі".

На думку суду, без фактичного отримання товарів та послуг неможлива участь цих товарів (послуг) у створенні валового продукту та у наступному перетворенні цього продукту в оподатковуваний дохід платника податків.

Таким чином, позивачем не доведено факт придбання, а відповідно і використання в оподатковуваних операціях, вугілля та послуг з перевезення вугілля позивачеві.

За змістом ст. 198 ПК України відсутність документально підтвердженого зв'язку з оподатковуваною господарською діяльністю унеможливлює формування податкового кредиту з ПДВ, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням згаданих товарів та послуг.

Отже, позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту ПДВ по операціям з ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД". З цих причин суд погоджується з висновками податкового органу про неправомірне включення до складу витрат позивача операцій з придбання товарів та послуг у ТОВ "НПО "Донгрі" та ПП "СП ВІД" на загальну суму 9588835,00 грн., та з висновками про неправомірне включення до складу податкового кредиту ПДВ по операціям з ТОВ "НПО "Донгрі" у сумі 1473810,00 грн., по операціям з ПП "СП ВІД" у сумі 68027,0 грн.

За актом перевірки № 14 на висновки відповідача щодо зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 10156363,00 грн. вплинуло виявлення порушення в частині включення до складу витрат суми у розмірі 405070,00 грн., які не підтверджені документально. Порушення виявлене шляхом порівняння даних бухгалтерського обліку з даними декларації.

Суд не може погодитись з позивачем, що це порушення, має сумнівний характер, оскільки для складення податкової звітності платником податків мають використовуватись виключно документально підтверджені дані бухгалтерського обліку, а недостовірність власного бухгалтерського обліку позивач не спростовує.

За висновками перевірки відповідач вважає, що позивачем неправомірно у порушення пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України до складу витрат віднесено витрати у сумі 162458,00 грн. на оренду майна у ПАТ АКБ "Індустріал банк", яке не приймало участі у господарській діяльності позивача.

Відповідачем встановлено, що позивач орендував у ПАТ АКБ "Індустріал банк" нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 133. Серед орендованого майна було майно, яке не брало участь у оподатковуваній господарській діяльності позивача. Виходячи із розмірів орендної плати, орендованої площі будівель, відповідачем було обчислено розмір орендної плати за будівлі, які, на думку контролюючого органу, не використовувались в оподатковуваній діяльності платника податків. За даними відповідача розмір надмірно включеної орендної плати склав 162458,0 грн. З цієї суми було обраховано ПДВ у сумі 33047,0 грн., який у порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України позивачем було неправомірно включено до складу податкового кредиту.

Позивач цей висновок відповідача спростовує, посилаючись на те, що все майно, орендоване ним у ПАТ АКБ "Індустріал банк", використовувалось в оподатковуваних операціях, доказів про інше використання цього майна податковим органом не надано.

В ході розгляду справи судом досліджено договір позивача про оренду майна ПАТ АКБ "Індустріал банк" та встановлено, що висновок про те, що частина орендованого майна не використовувалась в господарській діяльності позивача, відповідачем зроблено виходячи із структури орендованого майна. За договором оренди позивач орендував у ПАТ АКБ "Індустріал банк" цілісний майновий комплекс, що знаходиться у м. Херсоні по вул. Нафтовиків, 133, який включав у себе об'єкти, які, на думку відповідача, не брали участі у господарській діяльності позивача, а саме профілакторій, зимовий сад, адміністративна будівля, столова, підстанція, ангар, побутовий корпус, казанна, склад, ангар.

Виходячи з площі орендованих об'єктів, відповідачем було обчислено питому вагу об'єктів, що не брали участі у господарській діяльності позивача, та з урахуванням обчисленої питомої ваги було обчислено вартість оренди, що була неправомірно врахована платником податку при визначенні витрат та податкового кредиту по операціям оренди майна у ПАТ АКБ "Індустріал банк".

Суд не може погодитись з таким способом визначення участі орендованого майна у оподатковуваній господарській діяльності платника податків.

На думку суду, приналежність основних фондів, у тому числі і орендованих, до напрямів господарської діяльності платника податків визначається не їх назвою або певним призначенням для використання, а фактичними напрямами використання цього майна платника податків. Суд вважає, що для визначення фактичного напряму використання орендованого майна відповідач, крім назви цього майна, мав використовувати і іншу інформацію про господарську діяльність платника податків (дані складського обліку, дані обліку виробничої діяльності та діяльності з продажу товарів (робіт, послуг), а в разі необхідності відповідач мав обстежити орендоване майно на предмет його господарського використання. З цих підстав є недоведеним відповідачем факт, що частина орендованого майна у ПАТ АКБ "Індустріал банк" не використовувалась позивачем у власній господарській діяльності і тому суд вважає неправомірним висновки про завищення витрат позивача за перевірені податкові періоди на 162458,00 грн. та завищення податкового кредиту на 33047,00 грн.

Як з'ясовано судом, за актом перевірки № 14, крім порушень в частині формування податкового кредиту з ПДВ, відповідачем виявлені порушення в частині завищення суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет (рядок 25 Декларації з ПДВ), та заниження показників залишків від'ємного значення з ПДВ (за Декларацією та додатком 2 до декларації). Суд вважає правомірним відображення цих порушень у акті перевірки № 14 та врахування їх при визначенні грошових зобов'язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями, окрім того, опис цих порушень не спростовується сторонами в ході розгляду справи.

За актом перевірки та розрахунками відповідача висновок про завищення витрат позивача за перевірені податкові періоди на 162458,00 грн. та завищення податкового кредиту позивача на 33047,00 грн. податковим органом використано для зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 162458,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № , для зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на 11625,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № та для збільшення зобов'язань з ПДВ на 21422,00 грн. за податковим повідомленим-рішенням № .

У зв'язку з цим, за результатами розгляду справи суд визнає частково протиправними та скасовує податкові повідомлення-рішення № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 162458,00 грн., № в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 11625,00 грн., № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 26777,50 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями на 21422,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 5355,50 грн.

Відтак, суд задовольняє позовні вимоги частково.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне врахувати таке.

Позивач оскаржив до суду чотири податкових повідомлення-рішення, якими встановлено завищення позивачем від'ємного значення з податку на додану вартість; завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, застосовано штрафні санкції за завищення бюджетного відшкодування, збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем та зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток.

Суд звертає увагу, що майновими вимогами є вимоги стосовно розміру обчислених за податковими повідомленнями-рішеннями або рішеннями грошових зобов'язань з податків і зборів, штрафних санкцій та пені, всі інші вимоги належать до категорії немайнових.

Так, в даному випадку, за податковим повідомленням-рішенням № позивачеві зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 10156363,00 грн. Податковим кодексом України не передбачено обчислення грошових зобов'язань з податку на прибуток, штрафних санкцій та пені із від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток, зменшеного за наслідками перевірок контролюючого органу. Тому суд вважає, що вимога стосовно скасування податкового повідомлення-рішення про зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток відноситься до категорії немайнових спорів, вимоги про скасування інших податкових повідомлень-рішень є майновими.

Загальна сума судового збору, що підлягала сплаті за адміністративний позов, складає 17102,41 грн., з яких: 15724,41 грн. - за майнові вимоги, 1378,00 грн. - за немайнові вимоги.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 22400,91 грн., тобто на 5298,50 грн. більше, ніж встановлено законом.

Оскільки позов судом задоволено частково, а саме в частині майнових вимог, суд розподіляє витрати по його сплаті між сторонами пропорційно до задоволених вимог та присуджує з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 575,51 грн.

Витрати зі слати судового збору у розмірі 15148,90 грн. за майнові вимоги та 1378,00 грн. - за немайнову вимогу залишаються за позивачем, оскільки в їх задоволенні суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 162458,00 (сто шістдесят дві тисячі чотириста п'ятдесят вісім гривень нуль копійок).

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 № в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 11625,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот двадцять п'ять гривень нуль копійок).

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 26777,50 грн. (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят сім гривень п'ятдесят копійок), в тому числі за податковими зобов'язаннями на 21422,00 грн. (двадцять одна тисяча чотириста двадцять дві гривні нуль копійок) та за штрафними (фінансовими) санкціями на 5355,50 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят п'ять гривень п'ятдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" () суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 575,51 грн. (п'ятсот сімдесят п'ять гривень п'ятдесят одна копійка).

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Херсонський тепличний комбінат" () судовий збір у сумі 5298,50 грн. (п'ять тисяч двісті дев'яносто вісім гривень п'ятдесят копійок), як такий, що внесений у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 липня 2016 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.1