Справа № 175/1417/16-а
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1417/16-а
Провадження № 2-а/175/28/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі - Рись Н.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в смт. Слобожанське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, який в травні 2016 року уточнив та просив суд визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області у частині відмові у здійсненні йому, ОСОБА_1 судді у відставці перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплатити йому судді у відставці 86% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідок територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на вересень 2015 року, починаючи з 01 вересня 2015 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум, а також на підставі довідки територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на травень 2016 року, починаючи з 01 травня 2016 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум.

Частиною 4 ст. 122 КАС України, передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Надав суду клопотання про поновлення йому строку звернення до суду з позовом, як пропущений з поважної причини.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області надав суду лист про розгляд справи за їх відсутністю, в наданих суду письмових запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що не має підстав для перерахунку вищевказаного грошового утримання судді у відставці у разі підвищення розміру заробітної плати працюючого судді за відповідною посадою, оскільки діючим законодавством обмежено коло осіб, яким здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Окрім цього, посилався, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

З'ясувавши зміст позовних вимог та заперечень на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що позивач є суддею у відставці, відповідно до постанови Верховної Ради України № 2193-IV від 18 листопада 2004 року за Наказом голови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 100-К від 01.12.2004 року його було звільнено з посади судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у зв'язку з поданням заяви про відставку. Йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року та Постанови Верховної Ради України від 15 грудня 1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів». Цими ж Законами України судді у відставці надавалося право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого судді.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

У відповідності із ст. 1 Закону України «Про статус суддів» професійні судді є носіями судової влади в Україні, які здійснюють правосуддя незалежно від законодавчої та виконавчої влади. Частина 3 цієї статті визначає, що держава гарантує фінансове та матеріально-технічне забезпечення судів та суддів.

У відповідності до п. 1 Постанови від 15.12.1992 року Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів»» (у абзаці третьому речення друге, третє) в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

В 2006 році сума довічного утримання позивача була перерахована виходячи з нового розміру заробітної платні працюючого судді.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у ч. 1 ст. 126 Конституції України є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального забезпечення (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Тому при підвищенні заробітної плати суддям Пенсійний фонд повинен проводити відповідний перерахунок, обчислюючи новий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Так, згідно наказу Красногвардійського районного суду № 100-к від 01.12.2004 року, ОСОБА_1 має звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, що підтверджується відповідною довідкою, наявною у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 1 січня 2012 року порядок і умови нарахування заробітної плати суддів змінилися.

Після чого, 25 червня 2012 року позивач звернувся в Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання виходячи із довідки Територіального Управління Державної Судової Адміністрації. Однак рішенням №2335/04-28 від 05.07.2012 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі у задоволенні його заяви безпідставно відмовлено. Так, Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2012 року задоволені його позовні вимоги про перерахунок розміру мого щомісячного довічного грошового утримання виходячи з розміру заробітної плати працюючого судді його рівня станом на квітень 2012 року.

Ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012 року постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2012 року залишена без змін, а, у свою чергу, ухвалою Вищого Адміністративного суду від 07.11.2013 року вищезазначені постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області і ухвала Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області залишені без змін.

Як вбачається з матеріалів справи в липні 2013 року ОСОБА_1 знову звертався в УПФ Дніпропетровського району про перерахунок його довічного грошового утримання, але рішенням №11989/04/35 від 08.07.2013 року йому знову було відмовлено. В результаті чого Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2013 року задоволені вимоги позивача про перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання виходячи з розміру заробітної плати працюючого судці відповідного рівня станом на липень 2012 року, жовтень 2012 року, грудень 2012 року і січень 2013 року. Постановою Апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2013 року постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2013 року залишена без змін.

Після чого, у липні 2014 року позивач знову звернувся в УПФ України Дніпропетровського району Дніпропетровської області із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідок ТУ ДСА в Дніпропетровській області, але рішенням № 2338/04/35 від 24.07.2014 року в задоволенні заяви йому знову було відмовлено. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання виходячи з розміру заробітної плати працюючого судді його рівня станом на 01 грудня 2013 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Умови призначення і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на момент призначення його, заявнику, встановлювалася ЗУ «Про статус суддів» та Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2863-ХІІ.

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної постанови Верховної Ради України (в редакції до 01 січня 2008 року) було встановлено, що в разі зміни заробітної плати працюючого судді розмір довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з положенням ст. 58 Конституції України, яка, зокрема, передбачає, що «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Відповідно до ст. 122 Конституції України в редакції 1996 року, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина.

Що стосується обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також згідно до абзацу першого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Виходячи з вищенаведеного слідує, що розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача не може гранично обмежуватись максимальним розміром з наступних підстав: на підставі ст. 58 та ст. 122 Конституції України, які при прийнятті нових законів не допускають зворотної дії у часі і звуження обсягу прав і свобод позивача, а значить і матеріального становища, та на підставі Закону України №3668-VІ за яким обмеження його щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром не можливо, так як щомісячне довічне грошове утримання було призначено йому до прийняття вищезазначеного Закону.

Рішенням Конституційного суду України №3-РГ від 03.06.2013 року визначені такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про судоустрій і статус судців» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ, які звужують права суддів.

В квітні 2016 року ОСОБА_1 знову звернувся в управління пенсійного фонду в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про перерахування його довічного грошового утримання відповідно з довідками ТУ державної судової адміністрації починаючи з 01 вересня 2015 року і надалі щомісячно, але в задоволенні заяви йому знову було відмовлено.

Встановлено, що з 01 травня 2016 року розмір заробітної плати працюючих суддів знову збільшився. В травні 2016 року ОСОБА_1 знову звернувся в управління пенсійного фонду в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про перерахування розміру його довічного грошового утримання, але отримав відмову. А тому був вимушений звернутися з позовною заявою до суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, людиною дуже похилого віку, та як наслідок він страждає на ряд хронічних захворювань, які з часом загострюються, в вересні поточного року йому виповниться 77 років. Про підвищення розміру заробітної плати суддям позивач дізнався наприкінці січня 2016 року, а в лютому ОСОБА_1 захворів і в період з 22 лютого 2016 року по 15 березня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку з запаленням легенів і загостренням гіпертонічної хвороби, що підтверджується випискою з історії хвороби (а.с.63).

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у зв'язку з тим, що дуже хворів та надав підтверджуючі документи, а тому суд прийшов до висновку, що причина пропуску строку для звернення суду є поважною та слід поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом за захистом своїх прав.

Виходячи з вищевказаних норм чинного законодавства, відмова Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, є безпідставною та неправомірною, а вимоги позивача щодо зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплатити йому, ОСОБА_1, судді у відставці, 86% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідок територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на вересень 2015 року, починаючи з 01 вересня 2015 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум, а також на підставі довідки територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на травень 2016 року, починаючи з 01 травня 2016 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум, такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач, відноситься до категорії осіб, що звільнені від сплати судового збору (згідно Закону України «Про судовий збір»), суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 99, 100, 104-106, ч. 4 ст. 122, 256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про перерахунок розміру його довічного утримання.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області у частині відмови у здійсненні судді у відставці ОСОБА_1 перерахунку та виплати розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 86% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідок територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на вересень 2015 року, починаючи з 01 вересня 2015 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум, а також на підставі довідки територіального Управління Державної Судової адміністрації України в Дніпропетровській області станом на травень 2016 року, починаючи з 01 травня 2016 року і надалі щомісячно без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням виплачених сум.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Озерянська Ж.М.