Справа № 826/10079/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 липня 2016 року м. Київ № 826/10079/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до треті особи:Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2
провизнання протиправними та скасування висновків,

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, у якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.04.2016 № 102103/31-3624 «Про доцільність позбавлення батьківських прав»; визнати протиправним та скасувати висновок Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.05.2016 № 102/03/31-4681 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави, зокрема, для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, оскільки дану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, слід розуміти будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 17 КАСУ визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні

Як убачається з позовної заяви, позивачем по суті оскаржуються дії відповідача при проведенні засідань комісії Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (07.04.2016, 19.05.2016).

Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних висновків було грубо порушено процедуру розгляду відповідних заяв про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України до рішень суб'єкта владних повноважень відносяться нормативно правові акти індивідуальної дії.

Висновок органу опіки та піклування не має імперативного характеру, не є рішенням органу влади, не закріплює за особою прав та обов'язків, не тягне за собою зобов'язання вчинити певні дії, не є обов'язковим для виконання на відміну від рішень органу опіки та піклування, відповідно до п.2. ст.19 Сімейного Кодексу України.

Судом зазначається, що рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації є колегіальною думкою членів комісії, воно не носить обов'язкового характеру, не приводить до змін або набуття прав та обов'язків того кола осіб, якого воно стосується.

Статтею 158 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Положенням частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення не містять ознак рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії. Воно не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов'язки сторін, а є носієм доказування при наявності цивільного спору, несе виключно інформативний характер і не є обов'язковим для суду, за наявності зазначеного спору.

Таким чином, вказане рішення в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а регулюють правовідносини в сфері сімейних відносин.

Отже, з урахуванням положень статті 15 ЦПК та пункту 2 частини другої статті 17, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2015 року у справі № К/800/25857/15, в ухвалі від 31.03.2015 року у справі К/9991/37476/12.

Суд також зазначає, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 755/8102/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та усунення перешкод у спілкуванні дитини з матір'ю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування висновків відповідача не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, про визнання протиправними та скасування висновків.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження даної ухвали..

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України та набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України.

Суддя А.С. Мазур