Справа № 469/466/15-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 469/466/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Дорошенко А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області на постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, про зобов'язання провести визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року, про зобов'язання перерахувати розмір пенсії з урахуванням визначеного індивідуального коефіцієнту заробітку з 01 квітня 2015 року та застосовувати його в подальшому для визначення заробітку для розрахунку розміру пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області подало апеляційну скаргу на постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постановою від 11 червня 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Березанський районний суд Миколаївської області задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії УПФУ в Березанському районі Миколаївської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року №306 відповідно до її заяви від 08.04.2015 року; зобов'язав УПФУ в Березанському районі Миколаївської області провести визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача із застосуванням норм абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, включивши до сум заробітної плати для визначення коефіцієнту, заробітну плату отриману ОСОБА_1 у 1986-1990 роках у вигляді доплат, премій і винагород за результатами роботи в радгоспі «Примор'є» в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Також суд першої інстанції зобов'язав УПФУ в Березанському районі Миколаївської області перерахувати розмір пенсії позивача з урахуванням визначеного індивідуального коефіцієнту заробітку з 01 квітня 2015 року та застосовувати його в подальшому для визначення заробітку для розрахунку розміру її пенсії у випадку збільшення середньої заробітної плати по Україні для пенсій, які призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки документом, який підтверджує виплату заробітної плати за результатами роботи, Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено лише довідку підприємства про заробітну плату (дохід), із зазначенням періоду, за який виплачено доплату та підстави для виплати заробітної плати за результатами виконуваної роботи. Вказаною Постановою не передбачено будь-якого іншого порядку надання зазначених довідок, в т.ч. архівними установами.

Апелянт зазначає, що сама по собі робота в сільському господарстві не є підставою для застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., оскільки умовою застосування вказаного Порядку є те, що особа, працюючи в сільському господарстві, отримувала заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, тобто не мала кожного місяця чітко визначеної суми заробітної плати. Суд першої інстанції, на думку апелянта, не врахував, що в пенсійній справі ОСОБА_1 відсутні документи, які б підтверджували виплату їй заробітної плати за результатами виконуваної роботи за період більше одного місяця.

Також, апелянт посилається на те, що оскільки заробітна плата в радгоспі «Примор'є» виплачувалася у вигляді премій, тому ці премії при розрахунку середньомісячного заробітку враховуються для призначення пенсії в тому місяці, на який вони припадали згідно з розрахунковою відомістю.

ОСОБА_1 надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Березанському районі Миколаївської області з 01.02.1991р. та отримує пенсію за віком. Згідно даних трудової книжки позивача з 29.09.1970р. по 19.11.1985р. вона працювала спеціалістом радгоспу «Примор'є», а з 16.10.1985р. по 31.01.1991р. - на виборній посаді - «звільненого секретаря» партійної організації радгоспу «Примор'є».

Суд першої інстанції встановив, що 08.04.2015р. позивач звернулася із заявою до УПФУ в Березанському районі Миколаївської області про перерахунок її пенсії за 5 років (з 01.01.1986р. по 31.12.1990р.) із застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року №306, за результатами розгляду якої УПФУ листом від 20.04.2015р. відмовило у проведенні відповідного перерахунку з посиланням на те, що основним місцем роботи позивача був Березанський райком Компартії України, де вона отримувала заробітну плату, а в радгоспі «Примор'є» їй виплачувалася заробітна плата у вигляді премій, передбачених преміальними системами, які, при розрахунку середньомісячного заробітку для призначення пенсії, враховуються в тому місяці, на який вони припадали згідно з розрахунковою відомістю. Зазначило, що оскільки в пенсійній справі відсутні документи, які б підтверджували виплату позивачу заробітної плати за результатами виконуваної роботи за період більше одного місяця, тому немає підстав для застосування норм Постанови КМУ № 306.

Таку відмову суд першої інстанції визнав протиправною, зазначивши, що Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджений «Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць», яким передбачено, що до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховується сума виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За висновками суду першої інстанції, положення вказаного Порядку розповсюджуються на позивача, як таку, що до 1 липня 1998 року отримувала заробітну плату (дохід) за результатами роботи в сільському господарстві, строк виконання якої перевищував календарний місяць.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.п. 4. 5, 6 Порядку №306 до заяви для обчислення пенсії додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. У разі, коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті. Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи.

З посиланням на Постанову Центрального Комітету КПРС, Ради Міністрів СРСР від 18 серпня 1977 року №750 «Про порядок преміювання звільнених партійних, профспілкових і комсомольських працівників», п.17 Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 березня 1986 року №358 «Про подальше вдосконалення економічного механізму господарювання в агропромисловому комплексі країни», Постанову Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30 червня 1986 року №15/241/П-7 про затвердження Типового положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, суд першої інстанції зазначив, що до розрахунків за продукцію особам, які працювали в сільському господарстві, виплачували аванс у розмірі 80 відсотків від встановленого посадового окладу. За підсумками роботи за рік керівним працівникам, спеціалістам і службовцям нараховується заробітна плата за встановленими розцінками за фактично реалізовану (вироблену) сільськогосподарську продукцію і продукцію переробки сільськогосподарської продукції і визначається різниця (доплата) між нарахованою за розцінками сумою заробітної плати і нарахованим протягом року авансом.

Суд першої інстанції встановив, що позивач, на підтвердження виплат заробітної плати, інших виплат в радгоспі «Примор'є» надала: архівні довідки Державного архіву Миколаївської області, згідно яких позивач значиться секретарем партійної організації радгоспу «Примор'є» Березанського районного Комітету Компартії України, де з грудня 1985 року по грудень 1990 року отримувала заробітну плату (а.с.29-31); довідки трудового архіву в Березанському районі: Ч-87 від 17.07.2012 року, Ч-161 від 22.11.2012 року про заробітну плату позивачки в радгоспі «Примор'є» за період 1986-1989 року та виплату 13-ї заробітної плати за 1990 рік (а.с.35, 40); довідки архівного відділу Березанської райдержадміністрації № 20/03-30 від 12.06.2012 року про нарахування позивачу премії за підсумками роботи за 1986 рік за приріст об'єму реалізації сільгосппродукції та приріст рентабельності (а.с.38), за підсумками 1987 року за рентабельність (а.с.42), за підсумками роботи за 1988 рік за загальні річні підсумки роботи радгоспу, зі зменшенням винагороди на 5% за невиконання плану виробництва продукції (а.с.44), за підсумками роботи за 1989 рік зі зменшенням розміру премії на 10% за невиконання плану продажу продукції державі (а.с.37), за підсумками роботи за 1990 рік про нарахування винагороди на річну заробітну плату по центральній садибі та зменшення винагороди на 10% за невиконання плану виробітку продукції (а.с.45); архівні витяги від 25.06.2008 року №80 та № 81 архівного відділу Березанської РДА з наказів по радгоспу «Примор'є» № 52 від 20.03.1989 року (а.с.25-26) та № 70 від 28.03.1990 року (а.с.27-28), № Ч-34/03-30 від 19.05.2015 року (а.с.32-33), згідно яких, відповідно до Положення про оплату праці та преміювання керівників, спеціалістів та обслуговуючого персоналу, затвердженого Постановою Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30.06.1986 року № 15/241/П-7, листа обласного агропромислового комітету від 12.03.1987 року № 07-2-6-390 «Про преміювання партійних, профспілкових і комсомольських працівників по результатам основної господарської діяльності радгоспу» та на підставі витягів із наказів Березанського РАПО нарахована премія, в тому числі секретарю парторганізації ОСОБА_1 за приріст об'єму реалізації сільськогосподарської продукції, рентабельність і приріст рентабельності працівників радгоспу за підсумками роботи за 1988 та 1989 роки, за невиконання плану продажу державі шерсті, рицини, овочів та фруктів, інші упущення в роботі спеціалісти позбавлені премії на 10%, в т.ч. ОСОБА_1, за підсумками роботи за 1987 рік нарахована премія за кожен процент рентабельності спеціалістам радгоспу, в т.ч. ОСОБА_1

Також суд першої інстанції встановив, що згідно довідок, виданих на підставі платіжних відомостей ПСП «Агрофірма «Примор'є» від 19.02.2008р. №34 про суму заробітної плати та премії позивача з помісячною розшифровкою за 1987-1990 роки та №36 про суму 13-ї зарплати з помісячною розшифровкою за 1987-1990 роки на заробітну плату нараховувалися страхові внески. (а.с.36, 39)

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 підтверджено отримувану нею заробітну плату (дохід) документами, які видані архівними установами, які є офіційно засвідченими, мають юридичну силу та містять повідомлення (підтвердження) про наявність у документах архіву відомостей про отриману позивачем заробітну плату та інші виплати за спірний період, а також відповідні довідки про заробітну плату видані правонаступником радгоспу «Примор'є».

У зв'язку з цим суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_1, працюючи «звільненим секретарем» партійної організації радгоспу «Примор'є», є особою, яка працювала в сільському господарстві та має правові підстави для перерахунку пенсії відповідно до вимог Постанови КМУ № 306 від 20.04.2005 року. Дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що, за висновками суду першої інстанції, є підставою для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 08.04.2015р. і всі необхідні документи в управлінні Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області були наявні в матеріалах її пенсійної справи, тому на підставі ч.1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги щодо перерахунку пенсії підлягають задоволенню з 01.04.2015 року.

Справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 1, 2 Порядку № 306 передбачено, що його дія поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. До суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховується сума виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Апеляційний суд встановив, що згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 з 29.09.1970р. по 19.11.1985р. позивач працювала спеціалістом радгоспу «Примор'є», а з 16.10.1985р. по 31.01.1991р. - «звільненим секретарем» партійної організації радгоспу «Примор'є».

08.04.2015р. позивач звернулася із заявою до УПФУ в Березанському районі Миколаївської області про перерахунок її пенсії за 5 років (з 01.01.1986р. по 31.12.1990р.) із застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року №306.

Листом від 20.04.2015р. відповідач відмовив у проведенні відповідного перерахунку з посиланням на те, що в пенсійній справі відсутні документи, які б підтверджували виплату позивачу заробітної плати за результатами виконуваної роботи за період більше одного місяця, тому немає підстав для застосування норм Постанови КМУ № 306.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність такої відмови.

Матеріалами справи підтверджено, що разом із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1, на підтвердження виплат заробітної плати, інших виплат в радгоспі «Примор'є», подала до УПФУ в Березанському районі Миколаївської області:

- архівні довідки Державного архіву Миколаївської області №Ч-2703/ІІ від 08.06.2000р., №Ч-1017/А/01.1-20 від 24.10.2012р., №Ч-593/01.1-20 від 18.06.2012р. (а.с.29-31);

- архівні довідки трудового архіву в Березанському районі №Ч-87 від 17.07.2012р., №Ч-161 від 22.11.2012р. про заробітну плату в радгоспі «Примор'є» за період 1986-1989 року та виплату 13-ї заробітної плати за 1990 рік (а.с.35, 40);

- довідки архівного відділу Березанської райдержадміністрації №20/03-30 від 12.06.2012р. про нарахування позивачу премії за підсумками роботи за 1986 рік за приріст об'єму реалізації сільгосппродукції та приріст рентабельності, за підсумками 1987 року за рентабельність, за підсумками роботи за 1988 рік за загальні річні підсумки роботи радгоспу, зі зменшенням винагороди на 5% за невиконання плану виробництва продукції, за підсумками роботи за 1989 рік зі зменшенням розміру премії на 10% за невиконання плану продажу продукції державі, за підсумками роботи за 1990 рік про нарахування винагороди на річну заробітну плату по центральній садибі та зменшення винагороди на 10% за невиконання плану виробітку продукції (а.с.37, 38, 42, 44, 45);

- архівні витяги від 25.06.2008р. №80 та № 81 архівного відділу Березанської РДА з наказів по радгоспу «Примор'є» (а.с.25-28);

- наказ по радгоспу «Примор'є» № Ч-34/03-30 від 19.05.2015р. про нарахування премій (а.с.32-33).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та в обґрунтування вимог апеляційної скарги УПФУ в Березанському районі Миколаївської області посилається на те, що Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено лише довідку підприємства про заробітну плату (дохід), із зазначенням періоду, за який виплачено доплату та підстави для виплати заробітної плати за результатами виконуваної роботи. Вказаною Постановою не передбачено будь-якого іншого порядку надання зазначених довідок, в т.ч. архівними установами.

Апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, оскільки відповідно до пункту 4 Порядку №306, документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є, у тому числі, довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що у разі, коли у пенсійній справі особи зберігається Довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така Довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням територіального Управління ПФУ.

Згідно з пунктом 6 Порядку №306, підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у Довідці, може бути законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи Положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду або після закінчення роботи.

Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані позивачем архівні довідки про заробітну плату відповідають вимогам нормативних актів, які регулюють розрахунок пенсії працівникам сільського господарства, працюючих на сільськогосподарських підприємствах на умовах сезонної праці, робота яких авансується до закінчення циклу вирощування сільськогосподарської продукції і остаточний розрахунок з якими за виконану роботу проводиться за підсумками року.

В апеляційний скарзі апелянт зазначає, що так як заробітна плата в радгоспі «Примор'є» виплачувалася у вигляді премій, тому ці премії при розрахунку середньомісячного заробітку враховуються для призначення пенсії в тому місяці, на який вони припадали згідно з розрахунковою відомістю.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта оскільки специфічні особливості сільськогосподарського виробництва супроводжуються і значними відмінностями в формах організації та оплати праці в даній галузі, в порівнянні з іншими галузями економіки країни. Надходження продукції від рослинництва і тваринництва та коштів від її реалізації, як правило, є нерівномірними по періодам, а тому здійснювати щомісячні остаточні розрахунки з працівниками, в тому числі і з керівними працівниками і спеціалістами, в сільському господарстві не видається можливим.

Відповідно до нормативно-правових актів з оплати праці, в період коли позивач працювала, методичних розробок Держагропрому УСРС і Міністерства праці, положення про оплату праці працівників радгоспу (Постанова Центрального Комітету КПРС, Ради Міністрів СРСР від 18 серпня 1977 року N750 «Про порядок преміювання звільнених партійних, профспілкових і комсомольських працівників», Постанова ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 березня 1986 року №358 «Про подальше вдосконалення економічного механізму господарювання в агропромисловому комплексі країни», Постанова Державного агропромислового комітету СРСР, Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань і Президії ВЦСПС від 30 червня 1986 року № 15/241/П-7 про затвердження Типового положення про оплату праці керівних працівників, спеціалістів і службовців радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств), оплата праці керівних працівників і спеціалістів проводилася за кінцеві результати роботи підприємства і складалися з оплати за продукцію в поєднанні з преміюванням за визначені нормативно-правовими актами конкретні показники ефективності виробництва. Складовою частиною розрахунку за кінцеві результати була також виплата винагород, які залежали від виконання плану виробництва продукції та зниження сумарних витрат і витрат на одиницю продукції.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що УПФУ в Березанському районі Миколаївської області при проведенні перерахунку для визначення індивідуального коефіцієнту для визначення розміру пенсії ОСОБА_1, неправомірно зараховано суми заробітку отримані за роботу, термін якої перевищував один місяць, до місяця в якому вони фактично виплачені.

З доходів у вигляді премій та заохочень, які отримано ОСОБА_1, сплачувалися внески на державне соціальне страхування, що не заперечується апелянтом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п.1 ч.1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець