Справа № 2-а-8603/08/1412
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 р.Справа № 2-а-8603/08/1412

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Мачула О.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Домусчі С.Д.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 грудня 2008 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2006-2007 роки в сумі 2733 грн.30 коп., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Заводському районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначив, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак з 01 січня 2006 року його щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року; та зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому як «дитині війни»щомісячну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733 гривні 30 копійок.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, зокрема зобовязано УПФУ виплатити йому заборгованість за 2006-2007 роки у сумі 2 744 грн 31 коп. та з 01 січня 2008 року підвищити пенсію на 30% мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі УПФУ просить скасувати судове рішення у звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має статус дитини війни, так як станом на 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років. В підтвердження судом до матеріалів справи долучена копія посвідчення (арк. 7).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», він має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2007 роках не проводились.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання УПФУ нарахувати та виплатити суму допомоги за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Крім того, визнаючи дії УПФУ з ненарахування допомоги у 2008 році неправомірними, суд першої інстанції необгрунтовано вийшов за межі позовних вимог.

Перевіряючи повноту зясування судом обставин справи та правильність застосування процесуально-правових норм, судова колегія звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції УПФУ заперечувало проти задоволення позову через пропушення позивачем строку звернення до суду (а.с. 14).

За змістом ст. ст. 99, 100 КАС України, для звернення до адміністративного суду встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегією суддів встановлено, що адміністративний позов поданий 01 жовтня 2008 року, а тому з урахуванням вказаних положень КАС України, позовні вимоги, що стосуються виплати допомоги за період до 01 жовтня 2007 року, не підлягають задоволенню через пропущення строку звернення до суду та на цьому наполягає відповідач.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів зазначає, що обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою виплати допомоги «дітям війни»здійснюється відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому що положення зазначеної правової норми не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, так як чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки висновок суду щодо повнолення строку звернення з адміністративним позовом є помилковим внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 грудня 2008 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни» за 2006-2007 роки скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва з не донарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_2 недоплаченої як «дитині війни»щомісячної державної соціальної допомоги з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Домусчі С.Д.

Суддя: Єщенко О.В.