Справа № 826/24500/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Желтобрюх І.Л., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2016 року адміністративну справу за позовом Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Громадська організація «Всеукраїнська спілка автомобілістів» (надалі за текстом - «Громадська організація») звернулась до суду з позовом про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 11672259 про державну реєстрацію право власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.05.2015 р. Позивач просив також скасувати рішення приватного нотаріуса Сікуцького О.А. за індексним № 25418758 від 20.10.2015 р. про державну реєстрацію права власності на вказану нежитлову будівлю за ОСОБА_2, скасувати запис № 11672259 та зобов'язати відповідача вилучити його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 11672259, скасовано рішення за індексним № 25418758 та запис № 11672259. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скаргах відповідач та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що спори щодо права власності на нежитлову будівлю площею 4 246, 6 кв.м АДРЕСА_1 тривають з 2007 р.

Рішеннями третейських судів власниками зазначеної будівлі визнавались: громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів», ОСОБА_4, ОСОБА_5

Разом з тим, у подальшому усі названі рішення були скасовані з посиланням на те, що власником нерухомості є Громадська організація.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.05.2015 р. у справі № 760/6013/15-ц право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 та зобов'язано приватного нотаріуса Сікуцького О.А. провести державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2015 р. Громадській організації поновлено строк на апеляційне оскарження згаданого судового рішення та відкрито апеляційне провадження.

20 жовтня 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У цей же день відповідачем прийнято рішення № 25418758 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 11672259 про державну реєстрацію права власності.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.11.2015 р. скасовано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.05.2015 р. та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. №1952-IV (надалі за текстом - «Закон № 1952-IV»), (тут та надалі норми Закону у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 2 названого Закону визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

За змістом статті 9 Закону № 1952-IV у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 9 названої статті Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

На момент виникнення спірних правовідносин процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (надалі за текстом - «Порядок»).

Згідно абзацу 7 пункту 2 Порядку нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підпунктом 4 пункту 15 Порядку установлено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент вчинення спірної реєстраційної дії у Державному реєстрі речових прав були наявні записи про арешти, накладені на нежитлову будівлю АДРЕСА_1, прокуратурою Шевченківського району м. Києва, слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві, відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, прокуратурою Печерського району м. Києва, та обтяження зареєстроване приватним нотаріусом Івановою С.М.

Зазначена обставина є безумовною підставою для відмови у державній реєстрації прав.

Враховуючи наведене судова колегія вважає нормативно обґрунтованим висновок суду попередньої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя І.Л.Желтобрюх

Постанова складена в повному обсязі 30 червня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Желтобрюх І.Л.