Справа № 2-а-9755/09/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2011 р.Справа № 2-а-9755/09/2170

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2010 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до державної податкової інспекції у м.Херсоні про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року ФОП ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та просила: визнати протиправними дії ДПІ у м.Херсоні по складанню акта перевірки дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року та винесення рішення № від 04.03.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відносно ФОП ОСОБА_4 на суму 17 420 грн.; визнати нечинним акт перевірки дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року та рішення № від 04.03.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відносно ФОП ОСОБА_4 на суму 17 420 грн.

15 лютого 2010 року Херсонський окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою відмовив в задоволенні позову.

16 березня 2010 року на вказане рішення суду ФОП ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2009 року посадовими особами ДПІ у м. Херсоні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі направлення № 490/237 було здійснено планову перевірку магазину дверей по вул. 200 років Херсона, 38, м.Херсон, який належить позивачці з питань дотримання приватним підприємцем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та інших законів.

При проведенні перевірки було встановлено факт не оприбуткування готівки в Книзі обліку доходів та витрат на суму 3 484 грн. за продані 15 грудня 2008 року товари, що є порушенням п. 2.6 п. 2 Положення про ведення касових операцій. Факт порушення зафіксовано актом перевірки від 26.02.2009 року №192/21/03/23/НОМЕР_1, складеним за участю менеджера ОСОБА_7, в якому зазначено, що сума 3 484 грн. була отримана в повному обсязі. ОСОБА_7 підписала акт перевірки із зауваженням про те, що сума 3 484 грн. за накладною РН-0000051 від 15.12.2008 року не оприбуткована в книзі обліку доходів та витрат не навмисно по причині збою компютера та втрати даних.

За висновками перевірки ДПІ у м. Херсоні було прийнято рішення № від 04.03.2009 року про застосування до ФОП ОСОБА_4 штрафних санкцій в сумі 17 420 грн. відповідно до ст. 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Щодо правомірності проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_4 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного вище Закону визначено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону, а відповідно до частини 4 вказаної статті планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно з п.4 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції: здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів при виявленні порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Згідно ч.1 ст.112 зазначеного Закону посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Як встановлено судом першої інстанції, перевірка позивача була передбачена планом проведення перевірок на лютий 2009 року, затвердженого начальником ДПІ у м.Херсоні В.М. Мангер, яким передбачено під №91 - перевірку ПП ОСОБА_4 (а.с.40). Направлення на перевірку №490/237 від 20.02.2009 року надавались під підпис в день проведення перевірки менеджеру позивачки і позивачці (а.с. 37 на звороті).

Слід зазначити, що перевірка дотримання позивачкою вимог законодавства при проведенні розрахунків виявляється неможливою за умови повідомлення її про це заздалегідь. У звязку з цим перевірка носить плановий характер, оскільки передбачена у графіку роботи податкового органу, та є позаплановою в частині сповіщення про її проведення.

З акту перевірки вбачається, що позивачем було порушено п.2.6 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2007 року.

Пунктом 2.6 Положення визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Положенням також визначено, що оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

В зауваженнях до акту перевірки менеджер ОСОБА_7 зазначає, що сума 3 484 грн. не оприбуткована в Книзі обліку доходів і витрат з причини збоя компютера та втрати данних. Отже позивач не заперечує факт того, що на день перевірки до Книги обліку доходів та витрат не внесений запис про суму виручки (доходу) за 15.12.2008 року.

Слід звернути увагу на той факт, що в наданій ФОП ОСОБА_4 копії акту перевірки зауваження до протоколу відсутні (стерті), оскільки позивачка вважає, що пояснення менеджера не мають бути взяті до уваги.

Твердження апелянта про те, що грошові кошти не були отримані за відпущені товари не підтверджуються належними доказами. Позивачка не пояснила причину відпуску товарів безкоштовно. У видатковій накладній №РН-0000051 вказано, що умови продажу - "попередня оплата", а в акті перевірки зазначено, що сума 3 484 грн. була отриамна позивачкою в повному обсязі.

У статті 1 Указу Президента України Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12.06.1995 року № 436/95 встановлено, що за не оприбуткування (неповне оприбуткування) у касах готівки до юридичних осіб застосовуються штрафні санкції у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сорона повинна довести ті обставини, на яких грнтуються її вимоги та заперечення.

ФОП ОСОБА_4 не надано жодних доказів, які б спростували порушення нею п.2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, а тому відповідачем правомірно застосовано до неї штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 420 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при винесенні постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2010 року було вирішено не всі позовні вимоги, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 201 КАС України є підставою для зміни судового рішення.

ФОП ОСОБА_4 в своїй позовній заяві просить суд визнати протиправними дії ДПІ у м.Херсоні по складанню акту №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року та визнати нечинним акт перевірки дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України).

Акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносини, що можуть бути предметом спору. А відсутність правовідносин в свою чергу виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Загальне поняття акта перевірки визначено п.1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який затверджений наказом ДПА України від 10.08.2005 №327, а саме ОСОБА_6 - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Таким чином, не можуть оспорюватися в адміністративному суді акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у м.Херсоні по складанню акту №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року та визнання нечинним акту перевірки №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року.

Враховуючи, що суд першої інстанції вирішив не всі позовні вимоги, судова колегія на підставі п.2 ч.1 ст.201 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.185, 195, 198, 201, 205, 207 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2010 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції:

«Провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до державної податкової інспекції у м.Херсоні в частині визнання протиправними дій державної податкової інспекції у м.Херсоні по складанню акту №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року та визнання нечинним акту перевірки №192/21/03/23/НОМЕР_1 від 26.02.2009 року закрити.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в частині визнання протиправними дій державної податкової інспекції у м.Херсоні по винесенню рішення № від 04.03.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на суму 17 420 грн. та скасування рішення державної податкової інспекції у м.Херсоні № від 04.03.2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на суму 17 420 грн. відмовити».

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: