Справа № 826/24384/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

за участю секретаря Запорожченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Сучасні кредитні технології" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Фінансова компанія "Сучасні кредитні технології" (далі - ПАТ "Фінансова компанія "Сучасні кредитні технології") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.08.2015 р. №1213.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення НКЦПФР від 04.08.2015 р. №1213. В іншій частині позову відмовлено.

На вказану постанову НКЦПФР подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням НКЦПФР від 04.08.2015 р. №1213 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Фінансова компанія «Сучасні кредитні технології» на будь-якій фондовій біржі, відповідно до пункту 16 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів», з метою захисту інвесторів у цінні папери та держави, вирішено зупинити з 05.08.2015 р. торгівлю цінними паперами позивача на будь-якій фондовій біржі на термін до 05.12.2015 р.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема, створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Діяльність Комісії, її повноваження та обов'язки врегульовані також Указом Президента України "Про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку" від 23.11.2011 р. №1063/2011, яким затверджене Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку (далі - Положення).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» та вказаного Положення, Комісія наділена повноваженнями здійснювати такі заходи, спрямовані на захист прав інвесторів на ринку цінних паперів:

- встановлює наявність ознак маніпулювання на фондовому ринку (п. 37-1 ч. 2 ст. 7 Закону);

- встановлює критерії суттєвого відхилення ціни від поточної ціни фінансового інструменту на фондовій біржі залежно від виду, ліквідності та/або ринкової вартості такого інструменту (п. 37-2 ч. 2 ст. 7 Закону);

- встановлює ознаки фіктивності емітента цінних паперів (п. 37-10 ч. 2 ст. 7 Закону);

- приймає рішення про включення емітента до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності (п. 37-11 ч. 2 ст.7 Закону)

- у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року розміщення (продаж) та обіг цінних паперів того чи іншого емітента, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій (п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону);

- зупиняти обіг цінних паперів емітента у зв'язку з включенням його до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності (п. 5-1 ч. 1 ст. 8 Закону);

- призначати тимчасово (до двох місяців) керівників фондових бірж, депозитаріїв та інших установ інфраструктури фондового ринку, зупиняти або припиняти допуск цінних паперів на фондові біржі або торгівлю ними на будь-якій фондовій біржі, зупиняти кліринг та укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів на фондових біржах на певний термін для захисту держави, інвесторів (п. 16 ст. 8 Закону).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення та зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Фінансова компанія «Сучасні кредитні технології» на будь-якій фондовій біржі були виявлення за результатом перевірки річної звітності емітента за 2014 рік низьких негативних фінансово-господарських показників, а саме: середньомісячні витрати на оплату праці становлять 500 грн.; низький рівень (0,8%) доходів від реалізації товарів, робіт, послуг за основним видом діяльності; переважну частку активів емітента складають фінансові інвестиції; відсутність дивідендів; високий рівень співвідношення капіталізації емітента до розміру виручки від реалізації робіт (послуг тощо); капіталізація за результатами торгів акціями ПАТ «ФК «Сучасні кредитні технології» на фондових біржах склала 500 000 000,00 грн.; курс на акції товариства формувався на рівні 1,00 грн. (при номінальній вартості акції - 1,00 грн.); обсяг торгів на неорганізованому ринку за 2015 рік склав 97 916 205,22 грн.

Наявність таких обставин позивачем не спростовувалась. Позовні вимоги обґрунтовані лише тим, що ознаки фіктивності позивач не має. Проте, оскаржуване рішення прийняте з інших підстав та не містить жодних посилань щодо ознак фіктивності емітента цінних паперів, що окремо передбачено положеннями п. 5-1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів».

Прийняття оскаржуваного рішення вмотивоване саме необхідністю вжиття тимчасового заходу (зупинення торгівлі) на час перевірки та аналізу щодо наявності ознак маніпулювання цінами на фондовому ринку та наявності ризиків для інвесторів, про що також позивача повідомлено листом від 20.08.2015 р. №13/02/18231/нк, а не щодо ознак фіктивності.

Судом першої інстанції помилково досліджено правомірність прийняття оскаржуваного рішення з підстав наявності ознак фіктивності емітента, тому не вірно застосовано до спірних правовідносин норми Положення про встановлення ознак фіктивності емітентів цінних паперів та включення таких емітентів до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності, затвердженого рішенням НКЦПФР від 10.07.2015 р. №980, що призвело до неправильного вирішення справи. Оскаржуване рішення не приймалось відповідно до норм цього Положення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення не є санкцією, а є запобіжним заходом та не позбавляє власників цінних паперів ПАТ "Фінансова компанія "Сучасні кредитні технології" їх реалізації на позабіржовому ринку. В той же час, зупинення торгівлі цінними паперами позивача, запобігає формуванню необ'єктивної ринкової ціни, яка може бути використана при проведенні передбачених законодавством розрахунків, зокрема оцінки активів фондів, в тому числі пенсійних, обов'язкового викупу акцій тощо.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення про тимчасове зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Фінансова компанія «Сучасні кредитні технології» НКЦПФР діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

За таких обставин, вимоги позивача в частині про визнання протиправним рішенням НКЦПФР від 04.08.2015 р. №1213 є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині про скасування рішення від 04.08.2015 р. №1213, колегія суддів зазначає наступне.

Конституційним Судом України в рішенні від 23.06.1997 р. №2-зп у справі №3/35-313 зазначив, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

В рішенні від 22.04.2008 р. №9-рп/2008 по справі №1-10/2008 Конституційний Суд України дійшов висновку, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення НКЦПФР від 04.08.2015 р. №1213 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Фінансова компанія «Сучасні кредитні технології» є ненормативним правовим актом одноразового застосування та втратило чинність 05.12.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

З огляду на те, що після 05.12.2015 р. оскаржуване рішення вичерпало свою дію, а відтак не є юридично значимим для позивача, та його скасування не призведе до відновлення прав позивача, суд першої інстанції в цій частині прийшов до вірного висновку про необґрунтованість вимог в цій частині.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема у постановах від 04.06.2013 р. №21-64а13 та 18.11.2014 р. №21-438а14, від 11.11.2014 р. №21-405а14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, тому апеляційну скаргу НКЦПФР необхідно задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року в частині задоволення позову - скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки в цій частині постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права. В іншій частині постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 200, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року в частині задоволення позову - скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Сучасні кредитні технології" - відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови складено 04.07.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.