Справа № 753/8724/16-а
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8724/16-а
провадження № 2-а/753/465/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ВОЛОШИНА В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ м. КИЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.02. 2016 року, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 в особі свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Києва Національної Поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.02. 2016 року за ч.І ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 425 грн. 00 коп.

Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки позивач пояснює, що правил дорожнього руху не порушував а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє за довіреністю НАТ 684108 від 17.02. 2016 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача Волошин В.М. , який діє за довіреністю № 34 від 01.12. 2015 року, позовні вимоги не визнав, вважає вимоги позивача є безпідставними та такими , що не підлягають задоволенню, при цьому надавши свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові заперечення відповідача з додатками, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ч. 2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 128008 від 22.02.2016 року водій ОСОБА_4 порушуючи правила дорожнього руху під час перевірки документів не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто позивач не дотримався вимог п.8.7.3 «Ґ» ПДР, п.2.1. «Ґ» Правил дорожнього руху (далі також - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), внаслідок чого відповідачем складена вказана постанова, якою ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 1 статті 126 КпАП України судом не встановлені, за таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення безпідставними.

Судом встановлена правомірність дій інспектора ПП Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП лейтенантом поліції 6 роти 4 батальйону Конончука І.В. в частині винесення постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача та розцінюються судом, як його бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 КпАП України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними статтями 218-221 цього Кодексу, протоколи про вчинення правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт не виконання позивачем вимог ст. 16 Закону України « Про дорожній рух», згідно якого встановлено, що мати при собі та на вимогу поліцейського , а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред»являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс ( сертифікат) про укладення договору обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності порушення та правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини першої статті 126 КпАП України.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посилання представника позивача на фактичну відсутність доказів скоєного його довірителем правопорушення безпідставні, так як згідно з вимогами законодавства, саме ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачає ст. 259 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення ); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В статті 53 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», закріплено обов»язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності.

Відповідно до статті 21.1 даного Закону, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу ( за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до статті 21.3. даного Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов»язана мати при собі страховий поліс ( сертифікат). Страховий поліс пред»являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до статті 21.4 даного Закону, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 126 КупАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред»явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса ( договору) обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( страхового сертифіката « Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 23 Закону України « Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання .

У випадках, передбаченими ч.1,ч.2 ст. 258 КупАП. посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Національну Поліцію» від 02.07. 2015 року розділ ХІ пункт 18, до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та МВС України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Отже , постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності від 22 лютого 2016 року винесено уповноваженою особою (відповідачем); призначене адміністративне стягнення - у межах санкції ч.1 ст.126 КпАП України.

Твердження представника позивача в тій частині, що його довірителя незаконно зупинили, оскільки йому була створена перешкода іншим учасником дорожнього руху, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються встановленими доказами у справі.

Як встановлено у судовому засіданні передумовою зупинення позивача явилось порушення ним п. 8.7.3 ПДР України, останній проїхав на жовтий забороняючий рух, що попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором ( крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 стоп, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Про те , представником позивача не надано доказів та не доведено про перешкоду у русі його довірителю та у позивача була можливість пред»явити для перевірки поліс до моменту винесення постанови , чого він не зробив у зв»язку з відсутністю даного полісу.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, підстави для визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2016 року відносно позивача протиправною та її скасування відсутні, оскільки інспектор ПП Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП лейтенантом поліції 6 роти 4 батальйону Конончук І.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КупАП та іншими нормативно- правовими актами, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,3, 9, 71, 72, 122, 138, 139, 143, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. 251, 252, 258 ч.1,2, 259, 268, ч.1 ст.126 КпАП України, п.п.8.7.3, 8.10 ПДР України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, 23 Закону України « Про національну поліцію», 53 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ м. КИЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.02. 2016 року, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 20 червня 2016 року .

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК