Справа № 2-а-507/11
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-507/2011
№ 6-а/534/4/16
У Х В А Л А

04 липня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Крикливого В.В.

при секретарі Клімовій С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Горішні Плавні заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

встановив:

Відділ примусового виконання рішень УДВС звернувся до суду із вказаною заявою, в якій прохає змінити спосіб і порядок виконання рішення Комсомольського міського суду від 06.08.2014 року та стягнути з Кременчуцького ОУПФУ на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи учасники процесу до суду не зявились, надавши відповідні клопотання про розгляд порушеного питання за їх відсутності. Не погоджуючись із заявленою вимогою представником пенсійного фонду на адресу суду надані письмові заперечення з проханням відмовити органу державної виконавчої служби у задоволенні заяви. Одночасно орган пенсійного фонду прохає допустити заміну первісного відповідача УПФУ у м.Комсомольську його правонаступником Кременчуцьким обєднаним управлінням Пенсійного Фонду, у звязку із злиттям територіальних органів пенсійного фонду.

За ухвалою суду від 04.07.2016 року у справі допущено заміну первісного відповідача його правонаступником Кременчуцьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що постановою Комсомольського міського суду від 06.08.2014 року задоволені вимоги ОСОБА_1, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Комсомольську та зобовязано останнє здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 05.10.2009 року по 31.08.2010 включно з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплаченого йому у 2009-2010 роках підвищення до пенсії за цей же період.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Як убачається з матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2а-507/11 відкрито постановою від 30.03.2016 року (а.с.56). Листом від 18.04.2016 року Кременчуцьким ОУПФУ було повідомлено про неможливість виконання судового рішення в частині здійснення виплат у звязку із відсутністю фінансування з державного бюджету України, відповідний перерахунок пенсії позивача проведений у відповідності до судового рішення.

Як на підставу для звернення з даним поданням, державний виконавець зазначив, що судове рішення в частині виплати суми пенсійних виплат не виконано у звязку із відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету.

Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Зазначена норма кореспондується із приписами статті 36 Закону України "Про виконавче провадження". Так, частиною першою статті 36 цього Закону встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Наведені правові норми визначають підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання в процесі виконавчого провадження. Проте, не містять виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 25.02.2016 року управлінням пенсійного фонду було повідомлено про неможливість виконання рішення суду в частині здійснення виплат за відсутності асигнувань з держбюджету для проведення виплат за судовими рішеннями. Отже, виконання судового рішення є можливим, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Посилання органу виконавчої служи на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення підвищення до пенсії у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VI переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Постановою суду від 06.08.2014 року орган Пенсійного фонду України зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, розрахунок суми належного ОСОБА_1 підвищення до пенсії за спірний період судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначене підвищення до пенсії на стягнення конкретної суми цього підвищення, матиме наслідком зміну судового рішення по суті

З огляду на викладене та керуючись ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Одночасно копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий