Справа № 804/297/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 р. Справа № 804/297/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гелетій М.Т.розглянувши за участю представників:
відповідача - ОСОБА_2,
у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас»,
до відповідача Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області,
про скасування рішення.
Позовні вимоги мотивовані невірним встановленням відповідачем правовідносин ТОВ «ВТФ «Авіас» та його контрагентами, що призвело до неправильного застосування норм діючого законодавства, оскільки при реалізація підакцизних товарів юридичним особам та фізичним особам підприємцям, при визначенні сум податкових зобовязання з акцизного податку, не включається до обєкту оподаткування через використання нафтопродуктів у господарській діяльності (комерційне використання).
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та додатково надав довідку №659 від 07.10.2015р., згідно якої товариство не мало та не має на балансі автозаправних станцій будь якого типу (стаціонарну; пересувну; контейнерну), а також товариство не орендувало та не орендує автозаправні станції будь-якого типу.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що зокрема через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві як громадянам так і субєктам господарювання, а тому такі операції є обєктом оподаткування акцизним податком. При відпуску через АЗС нафтопродуктів здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів), у звязку з чим у позивача не було підстав відображати у графі 4 додатків 6 до декларації акцизного податку «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами» відображати вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування, в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання в липні 2015р. на суму 17978915,00 грн., що призвело до заниження податкових зобовязань із сплати акцизного податку в липні 2015р. на суму 898946,00 грн.
Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -
18.09.2015р. Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з акцизного податку за липень 2015 року ТОВ «ВТФ «Авіас» (32560942), за результатами якої складено акт №873/21-00, в якому, зокрема зазначено, що ТОВ «ВТФ «Авіас» здійснює реалізацію нафтопродуктів через мережу АЗС. Загальна кількість на обліку в Сихівському районі 1 АЗС по проспекті ОСОБА_3, 62а.
Згідно висновків зазначеного акту перевірки, за результатами камеральної перевірки встановленні порушення п.п.213.1.9 п. 213.1 ст.213, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового Кодексу України, що свідчить про заниження (таблиця 3) суми податкових зобовязань, заявлених у декларації акцизного податку за липень 2015 року, та відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу ІІ Податкового кодексу України. За даними таблиці 3 збільшується сума, що сплачується до місцевого бюджету 898946 грн.
Вказані висновки обґрунтовані безпідставним відображенням у графі 4 додатків 6 до декларацій акцизного податку «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами» вартості (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування, в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання в липні 2015р. на суму 17978915,00 грн., що призвело до заниження податкових зобовязань із сплати акцизного податку в липні 2015р. на суму 898946,00 грн.
Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було подано до Головного управління ДФС у Волинській області скаргу на податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015р. за вих.№712, з вимогою скасування оскаржуваного рішення.
Рішенням про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Львівській області від 19.11.2015р. за №5368/10/13-01-10-0750 залишено без змін повідомлення-рішення № від 12.10.2015 року, скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивачем було подано до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 03.12.2015р. за вих.№852, з вимогою скасування оскаржуваного рішення.

Рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 17.12.2015р. за №26969/6/99-99-10-01-02-25 залишено без змін повідомлення-рішення № від 12.10.2015 року та рішення ГУ ДФС у Львівській області прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу без задоволення.

В подальшому, вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями п.п.14.1.4 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, визначено, що об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Базою оподаткування у разі обчислення податку із застосуванням адвалерних ставок - є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу (п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України).

Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків (п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України).

Відповідно до абз.2 п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізацією субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.

З системного аналізу наведених норм слідує, що операція з реалізації субєктом господарювання підакцизних товарів є обєктом оподаткування акцизним збором в розумінні п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, у разі коли субєктом здійснюється продаж підакцизних товарів безпосередньо громадянам або іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.012015р. №14 (далі Порядок №14).

Згідно з Порядком №14 Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:

графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

у графі 5 - вартість підакцизних товарів до оподаткування (гр. 3 - гр. 4), вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

Отже, графою 4 декларації окремо виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, яка не включається у базу оподаткування акцизним податком.

Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Згідно із Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Отже, через мережу АЗС можуть здійснюватися як операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктами оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, так і операції з продажу нафтопродуктів для виробничого споживання.

Згідно довідки ТОВ «ВТФ «Авіас» №659 від 07.10.2015р. товариство не мало та не має на балансі автозаправних станцій будь якого типу (стаціонарну; пересувну; контейнерну), а також товариство не орендувало та не орендує автозаправні станції будь-якого типу.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 п.75.1 зазначеної статті встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Акт про результати камеральної перевірки може стати підставою для донарахування податкових зобов'язань, про що платнику повідомляють податковим повідомленням-рішенням. Повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом 10 робочих днів, наступних за днем вручення акта перевірки (п.86.8 ст.86 ПК України).

Отже, ознакою камеральної перевірки є те, що вона здійснюється виключно за даними податкових декларацій без дослідження даних, відображених в документах бухгалтерського обліку.

В даному випадку, під час проведеної Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області камеральної перевірки неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання, тому суд вважає, що викладені в акті перевірки від 18.09.2015р. №873/21-00 висновки про порушення позивачем п.п.213.1.9 п. 213.1 ст.213, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового Кодексу України, є безпідставними, передчасними та ґрунтуються на припущеннях.

За таких умов, податкове повідомлення-рішення від 12.10.2015р. № є такими, що прийняті податковим органом протиправно, у звязку з чим підлягають скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З наведеного слідує, що скасування рішення субєкта владних повноважень є наслідок визнання цього рішення протиправним.

Позивач просить суд лише скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.10.2015р. №.

В свою чергу, часиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи необхідність повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.10.2015р. №.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно із платіжним дорученням №20864 від 29.12.2015 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 16855,24 грн.

Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є субєктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 16855,24,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2015р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас» судові витрати із сплати судового збору у розмірі 16855,24 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_4