Справа № 490/11532/15-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 р. Справа № 490/11532/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі :

головуючого судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Худика С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування припису № 288 від 12.10.2015 року, посилаючись на те, що приписом порушується його права гарантовані Конституцією України, а саме право власності, припис не містить жодних вказівок , яким чином його виконати. Вимоги Управління ДАБІ суперечать нормам земельного законодавства стосовно оформлення права власності або користування земельною ділянкою.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року - позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 12.10.2015 року № 288.

В апеляційній скарзі, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 24.03.2016 року - скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт від 12.10.2015 року.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не виконані вимоги п. 1 припису усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 27.10.2014 № 342 - не приведено об'єкт "Реконструкція квартири АДРЕСА_1" у відповідність до вимог чинного законодавства, що є порушенням вимог п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

На підставі акту перевірки відповідачем видано припис № 288 від 12.10.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення об'єкту "Реконструкція квартири АДРЕСА_1" у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом оформлення відповідних документів дозвільного характеру для прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_1 та підключення її до інженерних мереж в термін до 13.04. 2016 року.

12.10.2015 складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та прийнято постанову № 268 від 27.10.2015 року, якою позивача визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( невиконання вимоги п. 1 припису від 27.10.2014 року),

та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинених Відповідачем дій та прийнятих рішень за результатом проведення позапланових перевірок додержання вимог діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 при здійсненні реконструкції квартири АДРЕСА_1 та підключення її до інженерних мереж.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439/2011 від 08.04.2011 року, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п.6 Положення Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.01.2016 року ( яка набула чинності 08.06.20216 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області постанову № 268 від 27.10.2015 року скасовано.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач є власником на квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26.05.1995 року та розпорядження від 06.06.2011 р. адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 336-р, яким визнано готовою до експлуатації квартиру № 7 після перепланування зі збільшеною загальною площею на 10,5 кв. м. за рахунок прибудови. Дане розпорядження зареєстровано у комунальному підприємстві Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації.

З копії технічного паспорту на зазначений житловий будинок, вбачається, що зазначена прибудова була завершена будівництвом ще в 2002 році та будинок підключено до електромережі, водопроводу, каналізаційної мережі та мережі газопостачання.

В 2011 році позивачу стало відомо, що на території, прилеглій до його квартири знаходиться ботанічна пам'ятка природи "Дуб звичайний", який є об'єктом природно-заповідного фонду та охороняється державою.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 889 від 26.08.2011 року вищезазначене розпорядження скасоване як таке, що суперечить чинному природоохоронному законодавству.

27.10.2014 року відповідачем за наслідками перевірки винесено Припис № 342 про усунення порушень вимог законодавства шляхом приведення об'єкту у відповідність до вимог чинного законодавства у термін до 17.08.2015 року.

05.11.2014 року винесено постанову № 1 про накладення на позивача штрафу у розмірі 850 грн. за підключення закінченого будівництвом об'єкту до інженерних мереж без оформлення документів дозвільного характеру.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2015 року Постанову про адміністративне правопорушення № 1 від 05 листопада 2014 року скасовано, провадження в справі закрито.

Судом також встановлено, що позивач квартиру купив у 1995 році, в ході експлуатації квартири її частина була зруйнована деревом, розташованим біля неї. У 2002 році позивач частково відновив стіни квартири, збудувавши зруйновану частину квартири у вигляді прибудови з іншого боку, відступивши від дерева та загородивши його (з метою дотримання природоохоронного законодавства та в зв'язку з відсутністю можливості відновити зруйновані стіни у тих межах, які існували до пошкодження).

Однак, Відповідач, в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на скасування виконавчим комітетом Миколаївської міської ради № 889 від 26.08.2011 року розпорядження адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 336-р від 06.06.2011 року, яким визнано готовою до експлуатації квартиру № 7 після перепланування зі збільшеною загальною площею на 10,5 кв. м. за рахунок прибудови, та як наслідок визнання реконструкції квартири самочинним будівництвом.

Стосовно цього апеляційний суд виходить з того, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно пункті 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, розпорядження адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 336-р від 06.06.2011 року є ненормативним правовими актом одноразового застосування і воно вичерпало свою дію фактом його використання, отже не може бути скасоване виконкомом Миколаївської міської ради.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В контексті вказаної норми слід зазначити, що згідно розпорядження адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 336-р від 06.06.2011 року та даних технічної інвентаризації БТІ, що відображено в технічному паспорті на квартиру № 7 в житловому будинку № 14, в м. Миколаєві, самочинно збудовані приміщення відсутні.

Між позивачем та всіма експлуатаційними підприємствами надання комунальних послуг укладено договори, які виконуються належним чином, що не заперечується сторонами. З моменту набуття позивачем права власності на дану квартиру, жодних приписів та зауважень відповідних служб не виносилось. Крім того, підключення до інженерних мереж проводилось попереднім власником, а тому висновки відповідача викладені в акті, приписі є лише припущенням та припис є протиправним.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування припису - залишити без змін.

Стягнути з Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області (Код ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 70 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді :