Справа № П/811/2853/14.
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року Справа № П/811/2853/14.

провадження № 2-кас/811/25/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мирошниченка В.С.,

з участю: секретаря с/з - Гловацької М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кобец О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 23.07.2014 р. №43-К "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області;

- стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.07.2014 р. по день ухвалення рішення суду про поновлення на посаді, з урахуванням індексу інфляції;

- зобов`язати Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області внести до трудової книжки серії НОМЕР_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_1 запис про недійсність внесеного до неї запису за № 12 від 23.07.2014 р.;

- стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 грн.

Рішення судів першої інстанції (постанова від 31.10.2014 р.) та апеляційної інстанції (постанова від 02.04.2015 р.). переглянуто за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 р. прийняті рішення скасовані а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що як суд першої так і апеляційної інстанції питання дотримання (пропуску) відповідачем строків притягнення позивача до відповідальності не дослідив, встановлені законодавством наслідки пропуску такого строку судами також застосовані не були ( т.2 а.с.208-210).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно спірного наказу від 23.07.2014 року № 43-К "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " його було звільнено у відповідності до п.6 ст.30 Закону України "Про державну службу" за порушення Присяги державного службовця, передбаченої ст.17 вказаного Закону. В даному наказі зазначено, що підставою для звільнення стали матеріали службового розслідування (наказ № 29-к від 14.04.2014 р.). Фактично, як зазначив позивач, його було звільнено за те, що він нібито займався незаконним рибним добувним промислом, відповідальність за що передбачена ст.249 КК України, що було кваліфіковано начальником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області як порушення Присяги державного службовця. В судовому засіданні позивач пояснив, що він дійсно 11.04.2014 р., перебував у відпустці і спільно з працівником Управління ОСОБА_3 та двома громадськими свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знаходився на острові Павлюки Кременчуцького водосховища, де він ознайомлював ОСОБА_3 із підконтрольною територією. Він та інші полягали спати, а коли прокинулись, побачили інспектора рибоохорони ОСОБА_6 та працівників МНС які прибули на катері. На землі лежали якісь мішки. Що було в тих мішках, він не знає. Потім на своєму катері він покинув острів. Браконьєрством не займався, риба у нього не вилучалася, протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно нього не складався. На його думку службове розслідування було проведене однобічно, без опитування свідків з боку позивача, а лише зі слів працівників Управління.

Крім цього, до трудової книжки внесено запис про його звільнення, що на його думку підлягає виключенню. Просить суд зобов`язати відповідача внести до трудової книжки запис про недійсність запису №12 від 23.07.2014р. про звільнення. Також, позивач посилався на те, що неправомірним звільнення з посади йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 грн.

Наявність фотографій, на яких він зображений поруч з мішками з рибою пояснив, що не знає, що було в тих мішках. Його просто сфотографували на фоні мішків.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала.

З приводу дотримання строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, про що зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.02.2016 р. пояснила.

Строки проведення службового розслідування було встановлено тривалістю 1 місяць - з 14.04.2014 р. по 14.05.2014 р. Однак до 14.05.2014 р. службове розслідування закінчити не надалось можливим, оскільки особи, відносно яких проводилось службове розслідування та які в обов`язковому порядку мали надати пояснення та ознайомитись з актом службового розслідування до подання його на затвердження керівником органу, за різними причинами не могли зробити цього вчасно. Так, головний державний інспектор Ковнір І.П. перебував в щорічній плановій відпустці з 07.04.2014 р. по 28.04.2014 р., в зв`язку з чим надав пояснення 29.04.2014 р. Після цього, з 05.05.2014 р. по 17.05.2014 р. включно ОСОБА_1 перебував на лікарняному, 18 травня був вихідний день. 19.05.2014 р. ОСОБА_1 був викликаний до Світловодсько-Онуфріївського військомату, з 21.05. 2014 р. по 03.06.2014 р. ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні в лікарні за направленням Світловодсько-Онуфріївського військомату.

З 04 червня по 18.06.2014 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному; 19.06.2014 р. та 20.06.2014 р. був викликаний для участі в проведенні слідчих дій до СУ УМВС України в Кіровоградській області; з 23.06.2014 р. по 04.07.2014 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному; з 07.07.2014 р. по 18.07.2014 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному, 21.07.2014 р. та 22.07.2014 р. був викликаний для участі в проведенні слідчих дій до СУ УМВС України в Кіровоградській області.

Згідно Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави, затвердженої Постановою КМУ від 13.06. 2000 р. № 950 період проведення службового розслідування не включає тимчасової втрати працездатності особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться таке розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій інших держав, а також час ознайомлення такою особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та керівником органу, в якому вона працює, з актом службового розслідування.

Статтею 148 КЗпП України встановлено строк для застосування дисциплінарного стягнення, а саме: дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Вчинення проступку ОСОБА_1 допустив 11.04.2014 р., виявлено проступок 14.04.2014 р., шестимісячний строк для застосування дисциплінарного стягнення сплинув 11.10.2014 року. В період з 14.04.2014 р. - дня виявлення проступку до застосування дисциплінарного стягнення 23.07.2014 р. за календарем минуло 100 днів, проте з них 84 днів ОСОБА_1 не працював, а саме: 51 день ОСОБА_1 перебував на лікарняному, 15 днів - у щорічній плановій відпустці, 4 дні - був відсутній в зв`язку з викликом в якості свідка у кримінальному провадженні, 1 день- в зв`язку з викликом до Світловодсько-Онуфріївського військомату, 14 днів перебував на стаціонарному обстеженні в лікувальному закладі за направленням Світловодсько-Онуфріївського військомату; а вихідними та святковими днями (які не охоплені лікарняними листами та стаціонарним обстеженням) впродовж зазначеного періоду були 12 днів, тобто загалом зі 100 днів строку, який минув від початку службового розслідування до притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, останній не був на роботі 96 днів, які не враховано до строку перебігу службового розслідування. Днями, в які ОСОБА_1 був працездатним та перебував на роботі, і міг бути притягнений до відповідальності, становлять 4 дні - 29 квітня (день, в який ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про проведення службового розслідування), 30 квітня, 20 травня та 23.07.2014 р.

23.07.2014 р. ОСОБА_1 ознайомився з актом службового розслідування, за результатами якого в той же день був звільнений відповідно до п.6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» - за вчинення проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів рибоохорони та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків - в неробочий час, використовуючи своє службове становище, вчинив браконьєрський лов риби 11.04.2014 р. на острові Павлюки Кременчуцького водосховища Світловодського району Кіровоградської області.

Зазначені обставини, підтверджуються матеріалами службового розслідування.

Зокрема, свідченнями завідувача сектору оперативної роботи Кіровоградрибоохорони ОСОБА_6 , який в доповідній від 14.04.2014 р. зазначив, що 11.04.2014 року біля 23.00 години він та головний державний інспектор сектору оперативної роботи ОСОБА_7 , діючи згідно Плану спільних заходів Кіровоградрибоохорони, Управління МВС України в Кіровоградській області та Держекоінспекції у Кіровоградській області по охороні рибних запасів та боротьбі з браконьєрством в зоні діяльності Кіровоградрибоохорони на 2014 рік та на підставі директивних документів ДС НС, якими було залучено до спільних заходів в період нересту, спільно із співробітниками територіального управління ДСНС м. Світловодська ОСОБА_8 капітаном, матросом ОСОБА_9 , виконуючи свої безпосередні обов`язки, проводили рибоохоронний рейд на Кременчуцькому водосховищі в Світловодському районі Кіровоградської області на службовому катері ДС НС «Затока». На острові Павлюки вони виявили факт вчинення ОСОБА_1 браконьєрських дій та знаряддя вчинення браконьєрського лову - два плавзасоби, які були на березі: один з них гумовий човен, інший - моторний човен Казанка 52М з двигуном Хонда-90. В моторному човні знаходились капроновий мішок білого кольору із забороненими знаряддями лову -сітками, чорний пластиковий ящик із забороненим знаряддям лову - електровудкою, підсак. На березі знаходилось 16 капронових мішків білого кольору, повністю заповнених рибою - карасем, плотвою, окунем, коропом. Крім того, на березі також знаходились 3 металеві балії, в яких укладено рибу та заборонене знаряддя лову - сітки. Біля зазначених вище браконьєрських знарядь лову, плавзасобів та риби знаходився головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів Кіровоградрибоохорони Ковнір І.П., який пояснив, що риба в мішках належить йому. Дану обстановку було зафіксовано фотоапаратом, фототаблиці містяться в матеріалах службового розслідування та в матеріалах адміністративної справи.

Свідчення ОСОБА_6 підтвердив головний державний інспектор сектору оперативної роботи Юхименко В.О.

Свідченнями капітана АРК ДПРЧ-17 у Кіровоградській області ОСОБА_8 , матроса АРК ДПРЧ-17 у Кіровоградській області ОСОБА_9 , які в поясненнях засвідчили факт перебування ОСОБА_1 11.04.2014 р. на острові Павлюки Кременчуцького водосховища Світловодського району та підтвердили, що на фототаблицях, які було використано в ході службового розслідування, було зафіксовано саме той час і ті обставини, щодо яких було подано доповідну ОСОБА_6 .

Свідченнями головного державного інспектора Котенка С.Ю., який підтвердив факт перебування ОСОБА_1 на острові Павлюки Кременчуцького водосховища Світловодського району 11.04.2014 р. ОСОБА_3 в ході службового розслідування надавав власноруч письмові свідчення щодо того як ОСОБА_1 перевіз мішки з незаконно здобутою рибою у човні до м. Світловодська, проте в першому судовому засіданні свої покази змінив відповідно до показів ОСОБА_1 . Пояснив, що попередні свідчення надавав на вимогу керівництва Управління, але кого саме, відмовився повідомити.

В ході проведення службового розслідування та під час ознайомлення ОСОБА_1 з актом службового розслідування, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували з ОСОБА_1 11.04.2014 р. на острові Павлюки надані не були.

Встановлено, що зазначені громадяни - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 громадськими інспекторами Кіровоградрибоохорони не являються.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 притягувались раніше до адміністративної відповідальності за вчинення порушень в галузі рибоохоронного законодавства, відповідні протоколи про адміністративне правопорушення складали саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (протокол № 002691 відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.85 КУпАП. Головним державним інспектором Котенком С.Ю. 02.02.2014 р. та 12.04.2014 р. було складено адміністративні протоколи № 002808 та № 002691 відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.85 КУпАП. Дані факти вказують на наявність необхідних рибальських вмінь і навичок та на відсутність морального стопору у названих громадян перед заборонами, встановленими законом в рибоохоронній галузі.

Крім того, 11.04.2014 року головний державний інспектор Ковнір І.П. перебував у відпустці, а тому не міг здійснювати і не здійснював рибоохоронну роботу в межах своїх посадових обов`язків. Він не міг виконувати і не виконував будь-яких розпоряджень керівництва, які б могли його спрямувати на острів ОСОБА_10 для виконання службових обов`язків.

Враховуючи виявлене завідувачем сектору оперативної роботи ОСОБА_6 правопорушення - браконьєрський вилов риби забороненим знаряддям лову, мета перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на острові очевидна.

11.04.2014 року ОСОБА_1 перебував у відпустці, а тому обов`язки старшого рибоохоронної дільниці № 2 виконував саме головний державний інспектор Котенко СЮ.

ОСОБА_3 за результатами перевірки було оголошено догану, в протоколі ознайомлення з актом службового розслідування від 16.06.2014 р. останній не мав зауважень за наслідками ознайомлення, тобто фактично з цим погодився.

Відповідно до порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства, затвердженого Наказом Державного Комітету рибного господарства України 06.12.1999 № 158, встановлено порядок проведення рибоохоронних рейдів. Згідно пункту 2.4. рейдова група повинна комплектуватись не менш, ніж з трьох осіб (державних і громадських інспекторів рибоохорони, працівників міліції, інспекторів Мінекобезпеки, народних дружинників). Очолює групу досвідчений інспектор рибоохорони. В даному випадку ОСОБА_3 не виконано умови проведення рибоохоронного рейду, в зв`язку з чим перебування останнього з вищезазначеними особами на острові Павлюки з точки зору навіть ОСОБА_3 не може бути розцінене як рибоохоронний рейд.

Діяльність ОСОБА_3 з вилучення виявленого ним забороненого безхазяйного знаряддя лову - сітки та внесення відповідних відомостей ним до щоденника інспектора рибоохорони, з подальшою передачею знаряддя лову на склад Кіровоградрибоохорони, в повній мірі не відображає ситуацію, яка мала місце під час перебування на острові Павлюки. Адже, на фотознімках, долучених до матеріалів даної справи, які було зроблено співробітником ДС НС у Світловодському районі ОСОБА_8 , чітко видно наявність риби в мішках та в баліях, які були на острові. Натомість ОСОБА_3 даний факт задокументовано не було, риба не вилучена та належно не обернута в дохід держави.

Таким чином ОСОБА_1 свідомо завдано збитки державному бюджету України, що також являється порушенням присяги та не сумісно із займаною посадою.

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - головним державним інспектором Кіровоградрибоохорони, умисно, з власної волі, допускав випадки непритягнення правопорушників рибоохоронного законодавства до адміністративної відповідальності. Означена ОСОБА_1 позиція є неприпустимою для посадової особи, на яку покладено виконання обов`язку безумовного запобігання, припинення браконьєрських дій, та свідчить про низькі моральні якості та є проявом поведінки, негідної звання державного службовця.

З приводу того, що 11.04.2014 р. відносно ОСОБА_1 ОСОБА_6 не було складено протокол про адміністративне правопорушення, не були викликані працівники правоохоронних органів, слід зазначити, що ОСОБА_1 , скориставшись погодними умовами та можливостями механічної переваги плавзасобу, на якому він прибув на острів Павлюки, втік з острова разом із рибою, здобутою браконьєрським шляхом, уникнувши документального оформлення свого вчинку. Проте нескладання документів з приводу вчинення останнім браконьєрських дій ніяк не означає відсутності факту вчинення ОСОБА_1 браконьєрських дій, свідченням та підтвердженням чого є показання вище перерахованих свідків та фототаблиць.

ОСОБА_1 , знаючи та усвідомлюючи небезпеку перебування на воді під час несприятливих погодних умов - штормової хвилі на водосховищі, прибувши на острів ОСОБА_10 з метою вчинення браконьєрських дій, діяв умисно, обравши саме такі погодні умови, легковажно сподіваючись, що дана обставина дозволить уникнути викриття внаслідок неможливості прибуття на острів іншого плавзасобу, в тому числі і плавзасобу органу рибоохорони.

Недобросовісність та неправдиві покази ОСОБА_1 стосовно того, що його начебто «підставили» і підкинули йому 16 мішків з піском спростовується наступним.

Максимальна вантажопідйомність моточовнів типу Казанка 600 кг. Вага встановленого на човні двигуна Honda BF90 LRTU - 169 кг. плюс 5 кг. пульт дистанційного керування разом із тросами та кабелями, плюс 25 кг. акумулятор, плюс 24 кг. паливний бак, плюс два чоловіка разом із особистими речами - 220 кг., плюс ящик із інструментом - 5 кг. В результаті отримуємо - 448 кг. Залишається 600-448=152кг. корисної вантажопідйомності човна, тому згідно показів ОСОБА_1 , наданих ним в ході розгляду справи в суді першої інстанції, що йому начебто підкинули 16 мішків із піском, які він завантажив до свого човна та вивіз з острова, після чого викинув мішки з піском в воду не відповідають дійсності. Коефіцієнт перерахунку ваги піску до об`єму дорівнює сухого 1,6, мокрого до 1,8. Таким чином один мішок із піском важить від 80 до 90 кг. 16 мішків із піском важать від 1280 до 1440 кг. Додаємо до цього три балії по 60 кг. та мішок із сіткою 15 кг. Виходить від 1475 до 1635 кг., що в десять разів перевищує вантажопідйомність їхнього човна.

На фотографіях чітко видно, що мішки заповнені рибою. Крім того, під мішками видно простирадло, яке браконьєри використовували для перебирання сіток та вибирання із них риби. Це ж простирадло браконьєри використовували для сортування виловленої риби. На інших фотографіях чітко видно, що в мішках, які знаходяться в човні знаходяться сітки, видно три великі балії з сітками та рибою. Поряд із надувним човном видно пластиковий ящик для складання риби.

На четвертій фотографії чітко видно три балії із рибою та сітками, надувний човен та ящик для складання риби. На цій фотографії безпосередньо знятий ОСОБА_1 , який жодного разу не оспорив час та місце зйомки. Таким чином він визнав свою участь в незаконному вилові риби. Представник відповідача вважає такі дії порушенням присяги держслужбовця і несумісними із займаною посадою.

Допитаний в режимі відеоконференцзв`язку як свідок ОСОБА_6 - завідувач сектору оперативної роботи Кіровоградрибоохорони пояснив, що 11.04.2014 р. разом з працівниками ДСНС на їх катері прибув до остова Павлюки Кременчуцького водосховища, де ним був виявлений працівник Кіровоградрибоохорони ОСОБА_1 на березі були мішки та балії з рибою, заборонений засіб лову риби - електровудка, човен гумовий та човен з мотором «Казанка». ОСОБА_1 на його запитання, що він робить на острові ОСОБА_1 пояснити нічого не зміг. ОСОБА_1 погрузив мішки з рибою в свій човен і, оскільки двигун є набагато потужнішим, уїхав з острова.

Викликаний повісткою за ініціативою позивача свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився ( т.3 а.с.73,83).

В судовому засіданні 30.06.2016 р. позивач заявив усне клопотання, проти чого не заперечувала представник відповідача, про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження ( т.3 а.с.105).

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України суд подальший розгляд справи здійснив у порядку письмового провадження.

Суд заслухав пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідка, дослідив матеріали справи та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Правовідносини сторін регулюються положеннями Закону України «Про державну службу» ( далі Закон №3723-ХІІ).

Виходячи з вимог ст.1 Закону №3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 3 Закону №3723-ХІІ визначено, що державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності: гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; персональної відповідальності за виконання службових обов`язків і дисципліни; дотримання прав та законних інтересів органів місцевого і регіонального самоврядування; дотримання прав підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян.

Згідно ст.5 Закону №3723-ХІІ державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов`язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до ст.10 Закону №3723-ХІІ, основними обов`язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.17 ЗУ "Про державну службу" громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки".

Текст Присяги має уніфікований характер і розповсюджується на усі правовідносини, де однією зі сторін є державний орган, іншою стороною - державний службовець.

Складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

На ОСОБА_1 , як на головного державного інспектора Кіровоградрибоохорони, було покладено як одних з основних обов`язків недопущення браконьєрства в галузі охорони рибних запасів держави. Проте ОСОБА_1 вчинив незаконний лов риби - тобто проступок, який прямо суперечить покладеному на нього обов`язку, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Припинення державної служби відповідно до п.6 ч.1 ст.30 ЗУ "Про державну службу" є особливим видом відповідальності державного службовця у вигляді звільнення державного службовця із займаної посади та роботи і є таким, що не потребує обов`язкової наявності у державного службовця дисциплінарних стягнень, передбачених ст.147 КЗпПУ і ст.14 ЗУ "Про державну службу", на момент вирішення питання про припинення державної служби, і може бути застосованим незалежно від того чи притягувався державний службовець до дисциплінарної відповідальності раніше, чи не притягувався.

У відповідності до ч.1 ст.30 зазначеного Закону крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, державна служба припиняється у разі: 1) порушення умов реалізації права на державну службу (стаття 4 цього Закону); 2) недотримання пов`язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтями 16 і 16-1 цього Закону; 3) досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби (ст. 23 цього Закону); 4) відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії (ст. 31 цього Закону); 5) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (ст. 12 цього Закону); 6) відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої ст. 17 цього Закону.

Водночас, в п.6 ч.1 ст.30 Закону №3723-ХІІ визначено не окремий вид відповідальності державних службовців за порушення Присяги, а спеціальну підставу для припинення державної служби. Слід зазначити, що припинення державної служби відбувається у формі звільнення.

Підстави для припинення державної служби, передбачені ст.30 ЗУ «Про державну службу» є додатковими підставами для припинення трудових відносин, що підлягають до застосування до конкретної категорії працівників - державних службовців. Отже, за таких обставин компетентний орган, що приймає рішення про припинення державної служби та про припинення трудових відносин з державним службовцем, самостійно робить висновок про порушення Присяги державним службовцем.

Відповідачем не було кваліфіковано дії ОСОБА_1 як вчинення злочину та ОСОБА_1 не був звільнений за вчинення злочину. Відповідно до Наказу № 43-к від 23.07.2014 року, ОСОБА_1 було звільнено відповідно до п.6 ст.30 ЗУ «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця, що полягало у вчиненні останнім проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває до нього довіру як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів рибоохорони та унеможливило подальше виконання ним своїх обов`язків - в неробочий час, використовуючи своє службове становище, він вчинив браконьєрський лов забороненими знаряддями лову риби 11.04.2014 р. на острові Павлюки Кременчуцького водосховища Світловодського району Кіровоградської області.

За повідомленням Дніпровської екологічної прокуратури, 18.08.2014 р. за результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях головних державних інспекторів управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України (т. 1 а.с. 97).

В ході службового розслідування однозначно встановлено факт порушення ОСОБА_1 . Присяги державного службовця, що послугувало підставою для звільнення останнього з посади. Для забезпечення надання належної оцінки дій ОСОБА_1 в частині наявності чи відсутності у виявленому проступку складу злочину, виявленого в ході службового розслідування, копії матеріалів службового розслідування було направлено до органів прокуратури. Рішення про притягнення чи не притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.249 Кримінального кодексу України (незаконне зайняття рибним добувним промислом) ніяк не вплинуло на рішення про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, оскільки ОСОБА_1 був звільнений саме за порушення Присяги державного службовця, а не за вчинення кримінально караного діяння.

Як встановлено в ході судового розгляду та не заперечувалось відповідачем, за фактом вчинення позивачем незаконного вилову риби не складався протокол про адміністративне правопорушення, заборонені знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети не вилучались, на день звільнення зі служби позивача до адміністративної відповідальності не притягнуто. ОСОБА_1 , скориставшись погодними умовами і механічною перевагою можливостей плавзасобу, на якому він прибув на острів Павлюки, втік з острова разом із рибою, здобутою браконьєрським шляхом, уникнувши при цьому документального оформлення свого вчинку.

Щодо дотримання (пропуску) відповідачем строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, про що зазначено в ухвалі ВАСУ від 18.02.2016 р. суд зазначає наступне.

Службове розслідування відносно ОСОБА_1 було проведено у відповідності до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави, затвердженої Постановою КМУ від 13.06.2000 р. № 950.

Актом службового розслідування встановлено факт порушення Присяги державного службовця ОСОБА_1 . На причини тривалого проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 вплинуло перебування позивача на лікарняному, у відпустці, виклики до органу досудового слідства, направлення на медичне обстеження від військомату. ОСОБА_1 був ознайомлений з актом службового розслідування та наказом № 43-к про звільнення одразу в перший день роботи - 23.07.2014 р. ( т.3 а.с.63-66).

25.07.2014 р. ОСОБА_1 прибув до ОСОБА_11 , де отримав трудову книжку та звернувся з письмовою заявою про надання йому копії наказу про його звільнення. Дана заява зареєстрована, розглянута та заявнику надано відповідь у встановленому порядку - згідно ст.47 КЗпП України. Так, в разі звільнення робітника за ініціативою власника він зобов`язаний в той же день видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках копія наказу видається за вимогою працівника.

Як підтверджується матеріалами справи, під час проведення службової перевірки позивач виявив нещирість, 11.04.2014 р. на острові ОСОБА_10 перебував з особами, яких за порушення у сфері рибальства притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, постановою головного державного інспектора управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 88-90).

Постановою головного державного інспектора управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області Котенка С.Ю. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 91-93).

Відсутність складу кримінального чи адміністративного правопорушення, не може засвідчувати відсутність факту порушення Присяги державного службовця позивачем, натомість фактичні обставини справи свідчать про порушення позивачем Присяги державного службовця, та правомірність дій та рішень відповідача.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_1 про свою непричетність до браконьєрського лову риби є спробою уникнути відповідальності та залишитись на займаній посаді. Його позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, наказ начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області Руденка М.В. від 23.07.2014 року № 43-к «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » є таким, що в повній мірі відповідає вимогам діючого законодавства.

Частиною 1 ст.11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, наказ начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області Руденка М.В. від 23.07.2014 р. № 43-к «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » є таким, що в повній мірі відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно ст. 94 КАС України судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відкладення складання постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко