Справа № 804/225/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 р. Справа № 804/225/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренко Д.В., при секретарі Клочек Д.Я., розглянувши за участю:
представника позивача - Попов Д.Я., довіреність від 25.11.2015 року,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2,
до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» Северина Юрія Петровича,
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.
Обставини справи: ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:
- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позову позивач зазначила про протиправну бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки вони суперечать вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушують її право на отримання гарантованої суми вкладу.
Відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» Северин Ю.П. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою. До суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, де зазначив, що перерахування коштів на рахунок позивача здійснено внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнту банку, з метою відшкодування грошових коштів не у порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того зазначає, що позивач не набув статусу вкладника неплатоспроможного банку, оскільки уклав нікчемний правочин з метою порушення публічного порядку відшкодування коштів вкладникам неплатоспроможних банків.
Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою. До суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначив, що оскільки позивача не було включено Уповноваженою особою до переліку вкладників, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав правових підстав здійснюватися відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -
Правлінням Національного банку України 15.01.2015р. прийнята постанова №16/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015р. № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015р. № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким в ПАТ «ІМЕКСБАНК» з 27.01.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» - Северина Юрія Петровича, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.
Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23.04.2015р. строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26.05.2015 року включно.

При зверненні до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заявою від 20.07.2015р. з метою отримання коштів за вкладом, позивач дізнався про свою відсутність в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закон №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно до положень ст.27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до ст.37 Закону №4452 уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Також Закон №4452 визначає повноваження уповноваженої особи Фонду під час дії тимчасової адміністрації. Зокрема, стаття 38 Закону передбачає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Більш детальний порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб визначений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами яке затверджено Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення №14).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 8 Розділу І Положення), а Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи (пункт 11 Розділу І Положення).

Банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема, формування файлів та архівування бази даних про вкладників відповідно до вимог розділу ІІ Правил; направлення до Фонду файлів бази даних разом із супровідним листом (пункт 4 розділу ІІ Положення).

Отже, в наведених нормативно правових актів встановлено, що відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо перевірки правочини, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку тощо, а Фонд на підставі складеного уповноваженою особою Фонд переліку складає і затверджує Реєстр вкладників.

Наказом Уповноваженої особи № 34-в від 05.02.2015 р. була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки (надалі - правочини).

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в п.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Так, зокрема, у ході перевірки було виявлено ряд операцій щодо безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, які відкриті в установі Банку, призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, у тому числі залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо.

Результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однією з таких операцій був правочин здійснений позивачем, а саме - в період з 16 січня 2015 року по 21 січня 2015 року у відділенні АТ «ІМЕКСБАНК» з рахунку ОСОБА_1 було проведено безготівкове поповнення вкладних рахунків 6 осіб, в тому числі ОСОБА_2 на суму 189720,06 грн.

В ході судового розгляду справи позивач проти здійснення перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 не заперечував.

Перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 призвело до збільшення суми гарантованого відшкодування від ФГВФО та замість 200 000 тис. гривень, що гарантовано повинно бути виплачено ОСОБА_1, вказані дії повинні були привести до виникнення права на отримання відшкодування у 6 осіб, в тому числі у ОСОБА_2 на суму 189720,06. При цьому гранична сума відшкодування від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб становить 200 000.00 грн., а тому комісія банку прийшла до висновку щодо штучності та фіктивності створення правових підстав для отримання позивачем сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

При цьому, зазначені операції із перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_2, відкритий в Банку, були здійсненні в період дії Постанови НБ України від 15.01.2015р. №16/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних», згідно якого з дня прийняття постанови до кінця строку (до 180 днів) установлено для банку певну низку обмеження його діяльності, в тому числі: не допущення проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов'язаними особами; не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатом яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вище викладеного, Комісія дійшла до висновку, що умови Договорів банківських вкладів, укладені між Банком та фізичними особами після 15.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних або юридичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону.

Відповідно до частини 1 ст.56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до п.7 та 12 ч.1 ст.73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій та віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Відповідно до п.12.1 г.12 р.ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Національного банку України №346 від 17.08.2012р. (далі - Положення №346, в редакції чинній на дату прийняття постанови 692Б/Т від 30.10.2014р.), Національний банк приймає рішення про віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних у разі наявності хоча б одного з критеріїв, передбачених частиною першою статті 75 Закону про банки.

Пунктом 12.4 вищезазначеного Положення встановлено, що Національний банк інформує про прийняте ним рішення про віднесення до категорії проблемних з дотриманням вимог нормативно-правового акта Національного банку з питань захисту банківської таємниці:

- банк та Фонд гарантування;

- філію іноземного банку та іноземний банк. Повідомлення Національного банку має містити підстави віднесення філії іноземного банку до категорії проблемних, а також вимогу до філії іноземного банку та іноземного банку про безумовне усунення допущених порушень і приведення діяльності філії іноземного банку у відповідність до вимог законодавства України.

Частиною 3 ст.75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Отже, з 15.01.2015р. з прийняттям Постанови НБ України №16/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних» проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована суму відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, суперечило вказаному рішенню Національного банку.

Відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

За таких обставин, ПАТ «ІМЕКСБАНК» не мав законних підстав для укладання №30023619 про приєднання до публічного договору №1 Банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. з ОСОБА_2, тобто при укладенні вказаних договорів було прямо порушено заборону регулятора, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 13.05.2016 року.

У повному обсязі постанову складено 19.05.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко