Справа № 818/475/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 р. Справа № 818/475/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Дудченка В.В., Великодної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/475/16

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про стягнення компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просить стягнути компенсацію втрати частини доходів за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 про поновлення його на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 192649грн.59коп., а також просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків ви плати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно до вищевказаної постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 192649грн.59коп., стягнутий на його користь відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р., нараховано та сплачено із порушенням строків виплати: частину коштів у розмірі 144 509,81грн. сплачено 04.08.2015р., частину примусово сплачено 27.01.2016р. Крім того, відповідачем нараховано та сплачено з порушенням строку середню заробітну плату у розмірі 21 355,38грн., стягнуту на його користь постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015р., у зв'язку із затримкою виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 щодо негайного поновлення на раніше займаній посаді. Зокрема, частина цих коштів у сумі 16 725,2грн. виплачена з порушенням строків - лише 25.12.2015 року, а інша частина в розмірі 4630,06грн. - лише 21.01.2016р. Тому позивач вважає, що відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого Постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427, він має право на компенсацію, у зв'язку із затримкою виконання вищенаведених судових рішень.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.25-28), та зазначили, що відсутні будь-які підстави для проведення компенсації втрати частини заробітної плати, оскільки постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 в частині стягнення з Сумської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 192649грн.59коп. на час набрання нею законної сили виконати було неможливо внаслідок того, що рахунки митниці в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Сумській області закрито, кошторис видатків на її утримання на 2015 рік не затверджено, фінансування у 2015 році не передбачено. Після задоволення Сумським окружним адміністративним судом заяви про заміну відповідача - Сумської митниці Міндоходів - на правонаступника - Сумську митницю ДФС - кошти були відразу ж перераховані на рахунок позивача, а саме 08.07.2015р. Також зазначили, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15 була виконана своєчасно після набрання нею законної сили, зокрема, кошти перераховані 17.12.2015р., що підтверджується копією платіжного доручення. Вказують, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, чого у даному випадку не було, адже з дня набрання рішенням суду законної сили (19.11.2015р.) до дня виплати відповідної суми (17.12.2015р.) строк не перевищив одного місяця. Відтак, на думку представників відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд, заслухавши позивача, його представника та представників відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 , залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015р., визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 1866-К від 13.10.2009 р. "Про звільнення ОСОБА_1" та Наказ Сумської митниці № 233-К від 14.10.2009 р. "Про звільнення ОСОБА_1"

Також вказаною постановою позивача поновлено на роботі в Сумській митниці на раніше займаній посаді та стягнуто з Сумської митниці Міндоходів на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 192 649, 59 (сто дев'яносто дві тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 59 коп. (а.с.73-76).

Постанова суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 3 158, 13 підлягала негайному виконанню. Вказана сума була виплачена позивачу у повному обсязі 26.11.2014р., що підтверджується листом Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області від 27.11.2014р. №09.1-37/10161 (а.с.48).

На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. ОСОБА_1 був поновлений на роботі лише 10.06.2015, а тому позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді.

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15 позов задоволено та стягнуто з Сумської митниці ДФС на користь позивача заробітну плату за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 за період з 12.11.2014р. до 10.06.2015р. у розмірі 21355грн.38коп. (а.с.71-72).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015р. залишено без змін постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15.

На виконання рішення суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 відповідачем було виплачено: 08.07.2015р. - 142374грн.04коп. та 27.01.2016р. - 47053грн.82. (а.с.29,57), а на виконання постанови суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15 митницею виплачено: 17.12.2015р. - 16725грн.32коп., а 20.01.2016р. - 4630грн.06коп.(а.с.30,54-55).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013, Справа №1-13/2013, згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 Кодексу законів про працю і частині першій статті 1 Закону, як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини І Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Крім обов'язку оплатити результати праці робітника, існують також інші зобов'язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов'язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров'я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя, у тому числі й у разі простою - зупинення роботи, що було викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (форс-мажор) тощо. Такі зобов'язання відповідають мінімальним державним гарантіям, установленим статтею 12 Закону, зокрема щодо оплати часу простою, який мав місце не з вини працівника.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України 21.02.2001р. прийнято Постанову №159, якою затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Під доходами в даному випадку слід розуміти грошові доходи громадян: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) (п.3 Порядку №159).

Виходячи із зазначеного вище, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

За наявності зазначених умов (порушення термінів виплати) у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, індексу інфляції.

При цьому відповідача не можна зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, за ті періоди, за які просить позивач, оскільки на відповідача покладено обов'язок їх виплати рішеннями судів, які набрали законної сили 20.01.2015р. та 19.11.2015р., а тому компенсація втрати частини доходів за час затримки їх має нараховуватися саме з цього моменту.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870, яка набрала законної сили у січні 2015р., була виконана із затримкою, а саме середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 189 491грн.46коп. (19269грн.59грн. -3158грн.13коп.) був виплачений 08.07.2015р. (142374грн04коп.) та 27.01.2016р. (47053грн.82коп.).

Сума середнього заробітку за один місяць в розмірі 3 158грн.13 коп. виплачена 26.11.2014р. без затримки.

Постанова Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15, яка набрала законної сили 19.11.2015р., була виконана із затримкою виплати суми у розмірі 4630грн.06коп., зокрема, 17.12.2015р. перераховано позивачу 16725грн.32коп., а 20.01.2016р. - 4630грн. (21355грн.38коп.-16725грн.32коп., виплачених своєчасно).

Отже, компенсація може проводитися на суму частини доходів, виплачених із затримкою на один і більше календарних місяців із врахуванням індексу споживчих цін.

Разом з тим 28 грудня 2014 року до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» були внесені зміни, зокрема доповнено статтю 5 частиною шостою такого змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.»

Також п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік", встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як вказують представники відповідача у запереченнях на позовну заяву, рахунки Сумської митниці Міндоходів в Головному управлінні Державної казначейської служби України було закрито, кошторис видатків на 2015 рік не затверджено, а фінансування у 2015 року не передбачено.

Таким чином, враховуючи п.9 Закону України «Про Державний Бюджет на 2015 рік", якими не передбачена індексація грошових доходів населення, позовна вимога про стягнення компенсації втрати частини доходів за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року у справі №2а-371/10/1870 про поновлення його на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно до вищевказаної постанови слід зазначити, що за правилами, визначеними Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та прийнятим з метою його реалізації «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України 21.02.2001р. №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З наведеної вище норми вбачається, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати нараховується у зв'язку із порушенням строків її виплати (тобто, вже нарахованої, але не виплаченої в строки, передбачені чинним законодавством). Наведене дає підстави для висновку, що інститут компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку із порушенням строків їх виплати є похідним від несвоєчасної сплати таких коштів, а факт несплати має бути підтверджений належним чином.

Оскільки, позивачем заявлена вимога про стягнення компенсації щодо оспорюваних в судовому порядку сум, а не нарахованих, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Аналогічна правова позиція стосовно стягнення компенсації викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 року в справі №К/9991/2004/12.

Вищезазначене в сукупності є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про стягнення компенсації втрати частини доходів -відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова