Справа № 804/3963/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 червня 2016 р. справа № 804/3963/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали подання Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

29 червня 2016 року Дніпропетровська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на виконання своїх владних повноважень звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним поданням, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 257 703, 58 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Перевіривши подання на відповідність вимогам 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що воно подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути предявлено в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Натомість, з обґрунтування, наведенного у поданні, не зрозуміло, яким чином рахується час настання обставин, що зумовлюють звернення податкового орану до суду з даним поданням про стягнення коштів з відповідача.

Так, у поданні податковим органом лише зазначено про те, що відповідачем податкову вимогу про сплату податкового боргу отримано 11.05.2016 р., проте обставин, що зумовили звернення позивача до суду із зазначеним поданням 29.06.2016 року, не наведено.

У звязку з чим, податковому органу необхідно навести обставини, які свідчать про дотримання позивачем встановленого ч. 2 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Крім того, до подання долучено клопотання, підписане від імені представника Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2, який просить звільнити позивача від сплати судового збору.

При цьому, до зазначеного клопотання не долучено документів на підтвердження повноважень особи, якою вказане клопотання підписано (довіреності на представництво інтересів позивача в суді). Крім того, зазначене клопотання не містить жодного обґрунтування заявлених вимог.

При вирішенні вказаного клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви субєктом владних повноважень немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, а майнового характеру 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 257 703, 58 грн. Отже, при зверненні до суду з даним поданням, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3 865, 55 грн. із заявлених ним майнових вимог.

При цьому, Законом України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) не передбачено жодних пільг для органів Державної фіскальної служби України відносно інших органів державної влади (субєктів владних повноважень) щодо сплати судового збору. Отже, відстрочення сплати позивачем судового збору поставить його у привілейоване становище порівняно з іншими особами, що звертаються до суду та змушені сплачувати судовий збір.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Водночас, відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Крім того, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

В даному випадку, позивачем документально не підтверджено, що Дніпропетровська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на даний час не в змозі сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Отже, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, а тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, запропонувавши позивачу сплатити судовий збір із заявлених ним майнових вимог.

Частиною 3 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність встановлення заявнику строку на усунення недоліків подання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Подання Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без руху.

Надати Дніпропетровській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області строк до 14 год. 00 хв. 01 липня 2016 року для усунення вказаних недоліків подання, а саме: надання оригіналу документа про сплату судового збору із заявлених позивачем майнових вимог в сумі 3 865, 55 грн. на реквізити суду (одержувач УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030001); наведення у поданні обставин, які свідчать про дотримання позивачем встановленого ч. 2 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Розяснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна