Справа № 176/998/16-а
Суддя: Волчек Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 176/998/16-а
провадження №2-а/176/56/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Бабенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови від 04.03.2016 року №04/4.7-10 про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову від 04.03.2016 року №04/4.7-10, що булла винесена відносно нього територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП та на нього був накладений штраф у розмірі 850,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.03.2016 року головним державним інспектором праці територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладання адміністративного стягнення відповідно до статті 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 04/4.7-10, відповідно до якої його, як в.о. директора ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» було визнано винним у порушенні ст. 188-6 КУпАП, що полягало у створенні перешкод для діяльності посадової особи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю у вигляді не допуску до перевірки, та накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Оскільки у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, вважає проведення перевірки, винесення постанови та протоколу про адміністративне правопорушення незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Крім того, спірний протокол складений з порушенням вимог ст.ст. 256, 277-2 КУпАП. Просить суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.33 КУпАП, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Враховуючи те, що відповідач є юридичною особою та те, що не забезпечена явка представника відповідача в судове засідання, суд вважає такі дії відповідача спробою затягнути судовий розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи та даний факт встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 04 листопада 2014 року виконує обов'язки директора ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології», згідно наказу №166-к/к від 03.11.2014 року. /а.с.29/

Судом встановлено, що проколом про адміністративне правопорушення №19/4.7-10 від 04.03.2016 року, складеним головним державним інспектором праці Криворізького відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятості та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_1 вчинено перешкоду у проведенні перевірки, відповідальність за що передбачено статтею 188-6 КУпАП. А саме: на виконання Доручення Держпраці №654/4/4.3-ДП-16 від 26.01.2016 року про проведення перевірки додержання законодавства про працю в частині існуючої на підприємстві заборгованості по заробітній платі, головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 02.03.2016 року був виданий наказ №158-П про проведення перевірки ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» на підставі якого головний державний інспектор Криворізького відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 03 березня 2016 року о 14:00 год. звернулася до керівництва ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» (юридична адреса:52210 Дніпропетровської області, м. Жовті Води, вул. Петровського, 37) з метою проведення перевірки на підставі пред'явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки. В зв'язку з тим, що керівник підприємства - в.о. директора ОСОБА_1 знаходився у відрядженні, його заступник ОСОБА_3 запропонував питання про проведення перевірки відкласти до наступного дня. 04 березня 2016 року о 09:00 год. в.о. директора підприємства ОСОБА_1, який в цей час знаходився на підприємстві і проводив нараду, надав розпорядження заступнику ОСОБА_3 повідомити перевіряючого про те, що у наданні журналу перевірок, а також у наданні пояснення стосовно заборгованості по заробітній платі йому відмовлено.

Судом досліджено постанова № 04/4.7-10 від 04.03.2016 року за якою головним державним інспектором праці ТДІзПП у Дніпропетровській області ОСОБА_2 розглянуто протокол про адміністративне правопорушення стосовно в.о директора ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» ОСОБА_1, та вказано, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 850 грн.

Отже судом встановлено, що протокол і постанова були винесені в один день без участі позивача та без повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи. Тим паче права, передбачені ст.268 ч.1 КУпАП та ст.63 Конституції України під час складання та винесення даних постанов йому не роз'яснювалися. Тобто були суттєво порушені його права, оскільки він не зміг скористатися своїм законним правом на захист та правову допомогу. Крім того, всупереч вимогам закону позивач не був належним чином сповіщений про день та час розгляду справи.

Також, судом встановлено, що Відповідно до Положення «Про Державну інспекцію України з питань праці», затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року №386/2011, Інспекція з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, та виконує інші, покладені на неї завдання.

Постановою КМУ «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державним інспекціями та іншими контролюючими органами» від 13.08.2014 р. №408, затверджено перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл КМУ на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців. Відповідно до п.1.2 зазначеної постанови, встановлено, що надання дозволу КМУ на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Також, п.3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

04 березня 2016 року, головним державним інспектором праці ОСОБА_2 винесено постанову №04/4.7-10 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст.188-6 КУпАП. Постанова, винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №19/4.7-10 від 04.03.2016 року. Згідно постанови на ОСОБА_1, як в.о. директора ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» накладено адміністративне стягнення у розмірі 850,00 грн. штрафу.

Пунктом 3 розділу II «;Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», встановлено., що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділ) XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII направлений на врегулювання відносин, то виникають у сфері справлення податків та зборів. Відповідно до Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, контролюючим органом є Державна фіскальна служба України та її територіальні органи (пункт 41.1. статті 41).

Інших обмежень на проведення перевірок, відповідно до законодавства, немає. Перевірки суб'єктів господарювання органами державного нагляду (контролю) мають проводитись відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 8 розділу «Перехідні положення»Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Спеціальним Законом також встановлено мораторій на податкові перевірки для деяких суб'єктів господарювання. Так, відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)» у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Закони набрали чинності з 01.01.2015 року та на сьогоднішній день дійсні.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рікконтролюючими органамиздійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та застосоване у ньому поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України від 5 квітня 2007 року N 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким визначено, що державний нагляд ((контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Станом на дату розгляду даної справи чинною є постанова Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», яку видано у зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок протягом серпня - грудня 2014 року.

Даною постановою затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до яких, зокрема належить Держгеонадра України.

Таким чином, відповідач належить до контролюючих органів, які мають право на проведення перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за виключенням випадків, передбачених пунктом 3 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII.

Доказів наявності інших обставин, які надають право контролюючому органу здійснювати перевірку ДП «Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології» без отримання дозволу Кабінету Міністрів України відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки враховуючи обмеження, встановлене Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, у відповідача були відсутні правові підстави для призначення перевірки позивача.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 04/4.7-10 від 04.03.2016 року, винесену головним державним інспектором праці ОСОБА_2, про накладання адміністративного стягнення відповідно до статті 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек