Справа № 204/2352/16-а
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2352/16-а
Провадження № 2-а/204/72/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону рядової Соломки Тетяни Володимирівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону рядової Соломки Т.В. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09 березня 2016 року о 15 год.19 хв. інспектор патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровську, рядова Соломка Т.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення встановила, що ОСОБА_1 у м Дніпропетровську, по вул. Глинки, 11, керуючи транспортним засобом HYUNDAY TUCSON ЗНГ, н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку в межах дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», чим порушив пункт 15.9 а) ПДР України. Інспектор патрульної поліції 8 роти 3 батальйону ПП в м. Дніпропетровську, рядова Соломка Т.В. склала постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №469576, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двохсот п'ятдесяти п'яти) гривень за адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На пояснення надані скаржником, інспектор патрульної поліції уваги не звернула та належної оцінки їм не надала, а також вказала у постанові завідомо недостовірні обставини, як вбачається із наступного. Позивач, ніякої зупинки транспортного засобу по вул. Глинки, 11 - взагалі не здійснював, оскільки перебував по справах у Апеляційному суді Дніпропетровської області. Транспортний засіб HYUNDAY TUCSON, державний номер НОМЕР_1, взагалі не паркувався позивачем за вказаною вище адресою, оскільки фактично автомобіль там припаркував його знайомий ОСОБА_3, який і здійснював керування транспортним засобом, а в подальшому біля приміщення Апеляційного суду Дніпропетровської області передав ключі та техпаспорт на автомобіль позивачу, та повідомив де знаходиться транспортний засіб. Крім того, ОСОБА_3, який керував до цього транспортним засобом, також жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки в районі місця зупинки транспортного засобу по вул. Глинки, 11 у м. Дніпропетровську - жодних забороняючих знаків щодо зупинки чи стоянки транспортних засобів немає, що унеможливлює взагалі притягнення будь-якої особи до відповідальності. Доводи позивача щодо цього факту, інспектором патрульної поліції взагалі були залишені без уваги. В оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою поліції не зазначені об'єктивні докази (посилання на покази свідків, докази фіксації правопорушення технічними засобами тощо), які б свідчили про наявність у діях позивача складу правопорушення, оскільки не вказано - в який саме час позивач керував би транспортним засобом (оскільки позивач до зустрічі з інспектором поліції взагалі не керував транспортним засобом), де саме розташований забороняючий зупинку транспортних засобів знак, не наведено посилань на жодні об'єктивні докази ймовірного порушення тощо. Таким чином, при складанні постанови не виконано вимог ст. 251 КУпАП щодо обов'язкової наявності в справі про адміністративне правопорушення доказів, якими підтверджується факт правопорушення. Зі змісту постанови взагалі невідомо, яку особу було притягнуто до відповідальності, оскільки ім'я особи, яка притягується до відповідальності вказано не зрозуміло. Крім того, як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, яку було складено щодо ОСОБА_1, останній, керуючи автомобілем НОМЕР_1 керуючи транспортним засобом здійснив стоянку в межах дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», чим порушив пункт 15.9 а) ПДР України. Зазначеним пунктом Правил дорожнього руху зокрема встановлено, що зупинка заборонена на залізничних переїздах, а отже складена постанова беззаперечно с незаконною, оскільки по вул. Глінки, 11 позивач ніяких залізничних переїздів не бачив і природно їх там не існує. Відповідно до п. 1.10.Правил дорожнього руху, в якому визначені терміни, що наведені у цих Правилах, залізничний переїзд - перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні; зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Фактичні обставини місця «правопорушення» свідчать про те, що будь-який залізничний переїзд там відсутній, та й взагалі викликає об'єктивний сумнів наявності залізничного переїзду в центрі міста, а також зауважуємо та повідомляємо суду, що знак 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена» відсутній за місцем вчинення нібито правопорушення, що підтверджується фотофіксацією місця події, з якого вбачається відсутність вказаного знаку на дорозі по вул. Глінки.11 у м. Дніпропетровськ. Відповідач грубо порушив даний порядок розгляду вказаного, так званого, правопорушення. А тому, викладена Відповідачем інформація в Постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатися належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, як з боку Позивача, так і іншої особи. Вина особи, яка притягується до відповідальності повинна бути доведена належними доказами. На підставі вище викладеного позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд скасувати вищевказану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням вимог закону та без відповідних на те підстав.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 березня 2016 року інспектором патрульної поліції 8 роти 3 батальйону м. Дніпропетровська рядовою Соломка Тетяною Володимирівною була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 469576 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а. с. 5).

Позивач під час винесення оскаржуваної постанови вніс до неї відповідний запис: «З постановою не згоден» та скористався своїм правом на її оскарження.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови водій ОСОБА_1 у м Дніпропетровську, по вул. Глинки, 11, керуючи транспортним засобом HYUNDAY TUCSON ЗНГ, н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку в межах дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», чим порушив пункт 1 5.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення відносяться органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 469576 від 09.03.2016 року, яку було складено відносно ОСОБА_1, останній, керуючи транспортним засобом д.н. НОМЕР_1, здійснив стоянку в межах дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», чим порушив пункт 15.9 а) ПДР України.

Однак, відповідно до п.п. а) п.15.9 правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306 зазначено, що зупинка забороняється на залізничних переїздах.

При цьому, в судовому засіданні встановлено та це є загальновідомим фактом який не підлягає доказуванню, що за вказаною адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глінки, 11, відсутній залізничний переїзд.

Таким чином слід зазначити, що обставини зазначені у оскаржуваній постанові серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року, не відповідають фактичним обставинам адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту правомірності прийнятого ним рішення та винесення оскаржуваної постанови.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з Додатком 5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, затверджена форма та бланк «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Однак, як вбачається з «Постанови серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення», вона не відповідає затвердженій Інструкцією формі «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Таким чином, оскільки на час винесення Постанови серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, набрав чинності та діяв новий порядок з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, яким затверджена інша обов'язкова форма постанови, яку має право виносити посадова особа Управління патрульної поліції при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконливого висновку, що оскаржувана Постанови серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року винесена з порушенням порядку встановленого законом, оскільки не відповідає затвердженій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд вважає встановленим той факт, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року Відповідач діяв з порушенням встановленого законом порядку щодо винесення постанови.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що на місці вчинення адміністративного правопорушення не встановлений знак 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», оскільки на підтвердження цих обставин ним не надано суду належних та допустимих доказів. Надані суду фотознімки суд відхиляє, оскільки з них не можливо встановити факт наявності або відсутності вказаного дорожнього знаку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, 11.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню а постанова серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення ним таких витрат та їх розміру.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 268, 288 КУпАП, п.п. 8, 15 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону рядової Соломки Тетяни Володимирівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону рядової Соломки Тетяни Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову серії ПС2 № 469576 від 09 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез