Справа № 803/544/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Справа № 803/544/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представників позивача Губар Н.В., Сороки Г.О.,

представника відповідача Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання «Ковельсільмаш» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання «Ковельсільмаш» (далі ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш», товариство, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» бюджетного відшкодування податку на додану вартість за рахунок платника у банку за серпень 2015 року у сумі 343959 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ за відповідний звітний податковий період, за результатами якої складено акт № 949/03-06-1501-31533318 від 02.11.2015 року.

В акті перевірки вказано, що ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» порушено п.п. 198.3, 198.6 ст.198, п. 200.1, п.200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок чого у декларації за серпень 2015 року по взаємовідносинах із ТзОВ «Компресорна техніка» завищено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на суму 300 779 грн. Висновки акту перевірки мотивовані порушенням податкового законодавства постачальником позивача ТзОВ «Компресорна техніка» та його контрагентом ТзОВ «Клесівські граніти», неможливістю здійснення ними операцій з постачання основних засобів та послуг.

На підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ 12 листопада 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» зменшено суму бюджетного відшкодування за серпень 2015 року у розмірі 300779 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 150389, 50 грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу щодо неможливості підтвердження факту здійснення господарських операцій між ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» та постачальником ТзОВ «Компресорна техніка», вказує, що фінансово-господарські операції носять реальний характер, повністю підтверджуються наявними первинними бухгалтерськими документами. Постачальником ТзОВ «Компресорна техніка» виконано повністю зобов'язання з постачання основних засобів та послуг за договорами поставки та оренди, що підтверджується фактом наявності у покупця основних засобів та обладнання. Водночас спосіб та шляхи виконання постачальником своїх зобов'язань з постачання товару знаходяться поза контролем позивача, оскільки таке зобов'язання було виконане постачальником належним чином.

Оскільки, податок на додану вартість сформовано на підставі реальних операцій, то винесене податкове повідомлення рішення вважає протиправним та просить його скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у своїх запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що проведеною перевіркою встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій на підставі укладених між ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» та ТзОВ «Компресорна техніка» договорів поставки та договору оренди майна. Зокрема, за аналізом проведених господарських операцій позивача з ТзОВ «Комресорна техніка» встановлено, що за придбані товари у липні, серпні 2015 року розрахунки не проводились. По ланцюгу постачання, покупцем товарів ТзОВ «Компресорна техніка» від продавця ТзОВ «Клесівські граніти» здійснювалось не придбання товарів, а лише заміна номенклатури товару. За результатами проведеної інвентаризації встановлено, що транспортні засоби в кількості 29 штук постійно знаходились за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1 з моменту отримання ТзОВ «Компресорна техніка» у продавця «Клесівські граніти» та продажу ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш». Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для відображення у податковому обліку. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції. Відтак вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене правомірно та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області з 20.10.2015 року по 26.10.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року. За результатами перевірки складено акт № 949/03-06-1501-31533318 від 02.11.2015 року (а.с. 10-40)

В акті перевірки встановлено, що ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» в порушення п.п. 198.3, 198.6 ст.198, п. 200.1, п.200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України у декларації за серпень 2015 року по взаємовідносинах із ТзОВ «Компресорна техніка» завищено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на суму 300779 грн.

Як вбачається з акту перевірки, формування податкового кредиту по податку на додану вартість здійснено позивачем на підставі господарських операцій, здійснених відповідно до умов договорів поставки № КП-КТ-ВО-001/06-15 від 30.06.2015 року, № КП-КТ-ВО-001/08-15 від 28.08.2015 року та договору оренди майна № А-КТ-ВО-001/07-15 від 28.07.2015 року з ТзОВ «Компресорна техніка». За вказаними договорами поставки ТзОВ «Компресорна техніка» зобов'язується поставити товар згідно специфікації №1 ( автомобілі та обладнання»), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей товар. За висновками податкового органу, зробленими в акті перевірки вказані договори мають ознаки нікчемності (фіктивності), оскільки укладені без наміру реального здійснення господарських операцій, обумовлених ними.

Висновки відповідача щодо фіктивності даних правочинів ґрунтуються на тому, що за результатами проведеної інвентаризації транспортні засоби в кількості 29 штук постійно знаходились за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1 з моменту отримання ТзОВ «Компресорна техніка» у продавця «Клесівські граніти» та продажу ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш». За аналізом проведених господарських операцій ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» та ТзОВ «Компресорна техніка» встановлено, що за придбані товари в липні, серпні 2015 року розрахунки не проводились. По ланцюгу постачання, покупцем товарів ТзОВ «Компресорна техніка» від подавця ТзОВ «Клесівські граніти» здійснювалось не придбання товарів, а лише заміна номенклатури товару. Крім того, ТзОВ « ВО «Ковельсільмаш» до липня 2015 року по договорах про надання послуг отримувало послуги від ТзОВ «Клесівські граніти» транспортними засобами, які ТзОВ «Клесівські граніти» в липні реалізувало на адресу ТзОВ «Компресорна техніка».

За висновком Ковельської ОДПІ господарські операції між позивачем та ТзОВ «Компресорна техніка» вчинені з умовою не отримання прибутку, а лише для формування податкової вигоди та несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

На підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ 12 листопада 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» зменшено суму бюджетного відшкодування за серпень 2015 року у розмірі 300779 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 150389, 50 грн. (а.с. 9)

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі ПК України) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Правові підстави віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту визначено статтею 198 Податкового кодексу України, пунктом 198.1 якої визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2. та 198.3 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, нормами податкового законодавства встановлено, що податкова накладна є звітним та одночасно розрахунковим документом. Наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Статтею 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Такі ж вимоги до первинних документів встановлені пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкової ознаки господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з ПДВ навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Ковельської ОДПІ, судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит, належного оформлення первинних документів.

Позиція податкового органу у даній справі полягає у тому, що перевіркою позивача, зроблено висновок про те, що господарські операції між ТзОВ "ВО «Ковельсільмаш» та ТзОВ "Компресорна техніка", по яких позивач формував податковий кредит, не носили реального характеру. Проте, суд не погоджується з такою позицією податкового органу та приходить до висновку, що такі господарські операції носили реальний характер з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "ВО «Ковельсільмаш» у межах господарської діяльності уклало договір поставки № КП-КТ-ВО-001/06-15 від 30.06.2015 року згідно якого ТзОВ «Компресорна техніка» (продавець) зобов'язується у порядку та на умовах, визначених цим договором поставити товар (автотранспортні засоби) згідно специфікації №1, яка є невід'ємною частиною цього договору, а покупець (ТзОВ « ВО «Ковельсільмаш») прийняти цей товар. Згідно п. 2.3 договору сторони домовились, що право власності на товар переходить до покупця з моменту фактичного одержання товару та підписання товарної (видаткової) накладної, при цьому продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання з поставки товару, коли передасть товар в розпорядження покупця на підприємстві (складі) за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1.

Загальна сума договору складає 1217454, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 202 909, 00 грн.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця в строк до 31.12.2015 року (а.с. 91-93).

На виконання вимог вищевказаного договору ТзОВ «Компресорна техніка» передало у власність, а ТзОВ "ВО «Ковельсільмаш» прийняло товар (автотранспортні засоби), що підтверджується видатковою накладною № 14 від 02.07.2015 року на загальну суму 1014545,00 грн. (в тому числі ПДВ 202909, 00 грн.) (а.с.136).

На поставлений товар було виписано податкову накладну № 3 від 02.07.2015 року на суму 1014545, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 202 909, 00 грн.)(а.с.138, 139).

Згідно актів про введення основних засобів в експлуатацію обладнання (автотранспортні засоби) ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» введено в експлуатацію 02.07.2015 року (а.с. 103-134).

ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» провело оплату придбаних автотранспортних засобів шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника ТзОВ «Компресорна техніка» в загальній сумі 919 320, 00 грн. Факт проведення оплати за товар підтверджується платіжними дорученнями № 6162 від 21.10. 2015 року на суму 541 450 , 00 грн. та № 6199 від 22.10.2015 року на суму 377 870, 00 грн. (а.с. 148, 149).

По податковому обліку ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» до складу податкового кредиту за липень 2015 року включено суму податку на додану вартість у розмірі 202 909 грн. по отриманій податковій накладній від 02.07.2015 року № 3 від постачальника ТзОВ «Компресорна техніка».

Факт наявності обладнання у позивача, придбаного у ТзОВ «Компресорна техніка» за вищевказаним договором поставки підтверджується результатами інвентаризації, а саме інвентаризаційним описом від 23.10.2015 року, який був складений на виконання наказу генерального директора ТзОВ « ВО «Ковельсільмаш» № 122 від 22.10.2015 року під час якого був присутній представник відповідача (а.с. 151, 152 -154), отже рух активів відбувся, так само як і зміни у складі активів ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш».

Як встановлено судом, умови вищезгаданого договору поставки були виконані сторонами, про що свідчать досліджені в судовому засіданні докази. Усі автотранспортні засоби, придбані у ТзОВ «Компресорна техніка» за договором поставки № КП-КТ-ВО-001/06-15 від 30.06.2015 року зареєстровані за ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш», що стверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів в органах ДАІ (а.с. 173-181).

Крім того, між позивачем та ТзОВ «Компресорна техніка» 28 серпня 2015 року був укладений договір поставки № КП-КТ-ВО-001/08-15 крана залізничного ЕДК 30012г.п. 60 на суму 560 000 грн., в тому числі ПДВ 93 333, 33 грн. (а.с. 98).

Відповідно до п.1.1. договору поставки продавець (ТзОВ «Компресорна техніка» зобов'язується передати, а покупець (ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш») прийняти та оплатити товар - кран залізничний ЕДК 30012г.п. 60. Згідно п. 3.1 договору обладнання повинно бути поставлено на умовах Е X W - франко-завод (м. Ковель, вул. Варшавська, 1) не пізніше 31.12.2015 року. В пункті 3.2 договору визначено, що датою поставки вважається дата виписки відповідної товарної накладної.

Придбання товару підтверджується видатковою накладною № 26 від 31.08.2015 року на загальну суму 560 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 93 333, 33 грн. (а.с. 137) та податковою накладною № 5 від 31.08.2015 року на вказану суму, виданими постачальником ТзОВ «Компресорна техніка».

Придбаний кран залізничний введений в експлуатацію 31.08.2015 року на підставі наказу від 14.08.2015 року (а.с. 102).

ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» провело оплату за придбаний кран у розмірі 460 000, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 6163 від 21.10.2015 року (а.с. 147).

Наявність у позивача крана залізничного ЕДК 30012г.п. 60. підтверджується результатами інвентаризації, а саме інвентаризаційним описом від 23.10.2015 року, який був складений на виконання наказу генерального директора ТзОВ « ВО «Ковельсільмаш» № 122 від 22.10.2015 року «Про проведення інвентаризації» (пункт 28) (а.с. 153).

Також між позивачем (орендарем) та ТзОВ «Компресорна техніка» (орендодавець) був укладений договір оренди № А-КГ-ВО-001/07-15 від 28.07.2015 року за яким ТзОВ «Компресорна техніка» (орендодавець) передає, а ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш» (орендар) приймає у тимчасове платне володіння і користування майно, зазначене в акті приймання-передачі, яке розміщене за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1 та яке знаходиться на балансі орендодавця. Розмір орендної плати в місяць становить 27 220 грн., з урахуванням ПДВ.

Передача товару в оренду підтверджується: актом приймання-передачі від 28.07.2015 року № А-КТ-ВО-001/07-15, відповідно до якого передано обладнання в кількості 34 найменування, загальною вартістю 2 859 835, 20 грн., в тому числі ПДВ 476 639, 20 грн. Дане обладнання знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1.(а.с. 97)

Перебування орендованих у ТзОВ «Компресорна техніка» товарно-матеріальних цінностей в оренді позивача підтверджується актом надання послуг від 31.08.2015 року № 23 відповідно до якого загальна вартість робіт (оренда майна) по договору оренди становить 27220 грн., в тому числі ПДВ 4 536, 67 грн.

На підставі акту про надання послуг ТзОВ «Компресорна техніка» видано податкову накладну від 31.08.2015 року № 4 на загальну суму 27 220 , 00 грн. в тому числі ПДВ 4 536, 67 грн. (а.с. 183).

По вказаній накладній позивач по податковому обліку до складу податкового кредиту за серпень 2015 року включило суму ПДВ у розмірі 4 536, 67 грн. (а.с. 182).

Відповідно до наданих суду копій виписок з банку плата за вказаним договором оренди майна здійснювалася 10.02.2016 року в розмірі 83 333, 33 грн. та 29.02.2016 року у сумі 15 000, 00 грн. (а.с. 141-146).

Судом досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у даній справі, та пов'язані з рухом активів, виконанням зобов'язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладеному платником податку договорах поставки та оренди, підтверджують визначення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підпункту 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що операції з поставки товарів не мали реального характеру, оскільки постачальником «ТзОВ «Компресорна техніка» по попередньому ланцюгу постачання покупцем товарів (ТзОВ «Компресорна техніка») від продавця ТзОВ «Клесівські граніти» здійснювалося не придбання товарів, а лише заміна номенклатури, оскільки можливі порушення вимог податкового законодавства з боку контрагентів не можуть позбавляти добросовісного платника права на формування податкового кредиту.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Булвес «АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що товарно-матеріальні цінності, які були предметом договорів поставки № КП-КТ-ВО-001/06-15 від 30.06.2015 року, № КП-КТ-ВО-001/08-15 від 28.08.2015 року та договору оренди майна № А-КТ-ВО-001/07-15 від 28.07.2015 року попередньо були придбані ТзОВ «Компресорна техніка» у ТзОВ «Клесівські граніти» за договором № КА-КГ-КТ-001/02-15 від 02.02.2015 року,а в подальшому частково реалізовано позивачу, а частково продано товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гелікон»

Господарські операції з придбання ТзОВ «Компресорна техніка» у ТзОВ «Клесівські граніти» товарно-матеріальних цінностей за договором № КА-КГ-КТ-001/02-15 від 02.02.2015 року були досліджені податковим органом в якому на обліку знаходиться ТзОВ «Компресорна техніка» - Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в межах проведення зустрічної звірки про що складена довідка № 15/20-30-02-03/3267527 від 02.02.2016 року. Згідно вказаної довідки порушень не встановлено, всі первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні зустрічної звірки, достовірні, надані в повному обсязі (а.с. 42-50).

Представники позивача пояснили, що дійсно у 2013-2014 роках ТзОВ «Клесівські граніти» надавало транспортні послуги ТзОВ «Сільмаш» (перейменоване та ТзОВ «ВО «Ковельсільмаш») вибірково деякими автомобілями, що містяться у специфікації до договору поставки № КП-КТ-ВО-001/06-15 від 30.06.2015 року, але будь-які порушення норм законодавства в тому, що позивач у подальшому придбав по договору поставки деякі з цих автомобілів у липні 2015 року у ТзОВ «Компресорна техніка» відсутні.

Таким чином, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що господарські операції носили реальний характер, поставка товарів була виконана належним чином, яка в свою чергу оплачена.

Крім того, на момент укладення угод та їх виконання, позивач та його контрагент були наділені належною господарською компетенцією, знаходилися в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. Доказів, які б свідчили про відсутність у них відповідної правоздатності відповідачем не надано.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ № від 12. 11.2015 року.

Згідно із частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6767,53 грн., сплачений платіжним дорученням № 1880 від 11.04.2016 року (а.с.2).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області № від 12. 11.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Виробниче об'єднання Ковельсільмаш» судові витрати у розмірі 6767,53 грн. (шість тисяч сімсот шістдесят сім гривень 53 копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде складено 29 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя Т.М. Димарчук