Справа № 817/994/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"04" липня 2016 р. Справа № 817/994/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача Логощук І.А.,

представника відповідача Старійчука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" березня 2016 р. у справі за позовом Приватного підприємства "ФЕРРІ" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ФЕРРІ" звернулося до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій щодо порушення порядку проведення невиїзної документальної перевірки. В подальшому збільшило позовні вимоги, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.04.2015 року №.

Постановою Рівненького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 14.04.2015 №. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог із ухваленням нового про відмов у в позові. Зазначає, що спірне податкове повідомлення - рішення є правомірним, оскільки актом перевірки встановлено відсутність господарських операцій ПП «ФЕРРІ» з контрагентами, що не спричиняють реального товарного характеру та спрямовані на здійснення операцій з надання податкової вигоди ПП «ФЕРРІ» та тягнуть несплату податків до бюджету.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що з 11 по 17 березня 2015 року ДПІ у м. Рівному проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ПП «ФЕРРІ» з питань дотримання вимог цивільного, податкового та іншого законодавства і правильності визначення об'єкту оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість при купівлі та продажу товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ТОВ «Комплект - Магнетик», ТОВ «Ювентус - Груп», ТОВ «Стройбуд 2012», ТОВ «Ілана Плюс», ТОВ «Алюрда Стар», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Ідлер - Буд», ТОВ «Стройбуд 2013», ТОВ «Дніпро Тренд Менеджмент» за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. на виконання постанови про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки від 04.03.2015 року старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення організованою групою фіктивного підприємництва, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розтрати чужого майна шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 209, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 212 КК України (т.1 а.с.25-27).

Наказ відповідача від 06.03.2015 року № 147 про призначення перевірки разом із повідомленням про проведення перевірки від 06.03.2015 року отриманий позивачем 10.03.2015 року, що підтверджується змістом позовної заяви.

За наслідками перевірки складено акт від 24.03.2015 року № 80/17-16-22-02/38379182, яким встановлено порушення вимог п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем безпідставно до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по операціям з ТОВ «Комплект - Магнетик», ТОВ «Ювентус - Груп», ТОВ «Стройбуд 2012», ТОВ «Ілана Плюс», ТОВ «Алюрда Стар», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Ідлер - Буд», ТОВ «Стройбуд 2013», ТОВ «Дніпро Тренд Менеджмент», всього у сумі 1102862,00 грн. , у тому числі за : лютий 2013 року - 64209,00 грн., квітень 2013 року - 203913 грн., травень 2013 року - 171810 грн., червень 2013 року - 35467,00 грн., липень 2013 року - 81643 грн., серпень 2013 року - 39480 грн., вересень 2013 року - 67997,00 грн., жовтень 2013 року - 34541,00 грн., листопад 2013 року - 177475,00 грн., грудень 2013 року - 62233,00 грн., січень 2014 року - 87790,00грн., лютий 2014 року - 76304, 00 грн., що не спричиняють реального товарного характеру та спрямовані на здійснення операцій з надання податкової вигоди ПП «ФЕРРІ» та відповідно несплати податків до бюджету. Згідно з висновками податкового органу з матеріалів перевірки вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

На підставі зазначеного акта відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1378577,50 грн., з яких 1102862,00 грн. - основне зобов'язання та 275715,50 грн. грн. - штрафна (фінансова) санкція.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вважав оспорюване податкове повідомлення-рішення протиправним та скасував його. Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.1 ст.9 зазначеного Закону факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами.

Господарська операція повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану суб'єкта господарювання кореспондується з положеннями розділів ІІІ, V Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування платниками податків витрат, що враховуються при обчисленні податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1. Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6. Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з акта перевірки ПП «Феррі» за перевіряємий період мало взаємовідносини з: ТОВ «Комплект - Магнетик», ТОВ «Ювентус - Груп», ТОВ «Стройбуд 2012», ТОВ «Ілана Плюс», ТОВ «Алюрда Стар», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Ідлер - Буд», ТОВ «Стройбуд 2013», ТОВ «Дніпро Тренд Менеджмент».

Так, 22 липня 2013 року між ПП «Феррі» та ТОВ «ЮВЕНТУС - ГРУП» укладений договір купівлі - продажу. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору продавець (ТОВ «ЮВЕНТУС - ГРУП») зобов'язується передати у власність Покупця (ПП «Феррі») товар, а саме запчастини кар'єрного обладнання, а покупець зобов'язується прийняти обладнання, та оплатити його на умовах даного договору. Згідно з п.7.1 поставка здійснюється на умовах доставка товару здійснюється продавцем.

На виконання умов договору від 22.07.2013 року суб'єктом господарювання ТОВ «ЮВЕНТУС - ГРУП» здійснено поставку продукції для ПП «Феррі», про що виписано (оформлено) відповідні документи: видаткові накладні № 33 від 24.07.2013 року на суму 339000,00 грн.; № 34 від 24.07.2013 року на суму 100860,00 грн. Оплата за отриманий товар підтверджується банківськими виписками: 24.07.2013 року на суму 140000, 00 грн., 24.07.2013 року на суму 143000,00 грн.; 06.08.2013 року на суму 109000,00 грн., 06.08.2013 року на суму 47860, 00 грн.

01 лютого 2013 року між ПП «Феррі» та ТОВ «СТРОЙБУД - 2012» (Продавець) укладено договір купівлі - продажу № 02/13-7. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору продавець (ТОВ «СТРОЙБУД - 2012») зобов'язується передати у власність (повне господарське володіння) покупця товар або партію товару, а саме : запчастини до кар'єрного обладнання, а покупець зобов'язується прийняти товар або партію товару, та оплатити його на умовах даного договору. Згідно з п. 1.2 вищевказаного договору найменування товару згідно первинних документів на партію обладнання за домовленістю сторін. П. 7.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється продавцем, тобто ТОВ «СТРОЙБУД - 2012». На виконання зазначеного договору ТОВ «СТРОЙБУД» здійснило поставку товару, про, що виписано наступні видаткові накладні: № 0000040 від 04.02.2013 року на суму 156266,00 грн., № 0000039 від 04.02.2013 року на суму 228990,00 грн.; видаткова накладна № РН -0005 від 01.04.2013р. на суму 120010,00 грн.; видаткова накладна №РН - 0007 від 01.04.2013р. на суму 547690,00 грн.; видаткова накладна №РН - 061 від 16.04. 2013 р. на суму 153906,00 грн.; видаткова накладна №РН - 060 від 16.04.2013р. на суму 394800,00 грн.; видаткова накладна №РН - 12 від 08.05.2013р. на суму 373860,00 грн.; видаткова накладна №РН - 11 від 08.05.2013р. на суму 657000,00 грн.; видаткова накладна №РН - 66 від 20.05.2013р. на суму 45600,00 грн.; видаткова накладна №РН - 68 від 20.05.2013р. на суму 40800,00 грн.; видаткова накладна №РН - 67 від 20.05.2013р. на суму 41400,00 грн.

Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками.

Також, 29.07.2013 року укладено договір купівлі - продажу між ПП «Феррі» (покупець) та ТОВ «Дніпро Тренд Менеджмент» ( постачальник).

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору продавець зобов'язується поставити товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. Відповідно до п. 1.2 предметом поставки є обладнання на запасні частини до кар'єрного обладнання. Поставка обладнання здійснюється продавцем ( п. 4.3). На виконання умов даних договорів, ТОВ «Дніпро Тренд Менеджмент» поставлено запчастини кар'єрного обладнання, на , що були виписані видаткові накладні. Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками.

Крім того, на виконання умов договору купівлі - продажу від 10.06.2013 року суб'єктом господарювання ТОВ «ІЛАНА ПЛЮС» (продавець) здійснено поставку продукції для ПП «ФЕРРІ» (покупець), на що виписано (оформлено) видаткові накладні. Оплата за придбаний товар підтверджується банківською випискою.

Також, 01.08.2013 р. між ПП «ФЕРРІ» (покупець), та ТОВ «ІДЛЕР - БУД» (постачальник) укладено договір купівлі - продажу, відповідно до п. 1.2 якого предметом поставки є обладнання та запасні частини до кар'єрного обладнання. Доставка товару здійснювалась транспортом продавця. На виконання умов даного договору, ТОВ «Ідлер - Буд» поставлено запчастини до кар'єрного обладнання, на що виписані видаткові накладні. Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками.

Також 20.11.2013 року між ПП «ФЕРРІ» (покупець) та ТОВ «СТРОЙБУД - 2013» (постачальник) укладено договір купівлі - продажу № 54 відповідно до п. 1 договору постачальник зобов'язується передати у власність (повне господарське володіння) покупця товар, а саме запчастини до кар'єрного обладнання. Відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору поставка здійснюється продавцем .

На виконання умов даного договору, ТОВ «СТРОЙБУД - 2013» поставлено запчастини до кар'єрного обладнання, на що були виписані видаткова накладна: №РН - 1030-04 від 30.10.2013 та податкова накладна №198 від 30.10.2013 на суму 207243 грн. 20 коп. Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками.

Також, 20.11.2013 року між ПП «ФЕРРІ» (покупець ) та ТОВ «ЕЛІТ ТРЕЙД КОМПАНІ» ( продавець) було укладено договір купівлі - продажу № 20/11.

Відповідно до п.1.1 продавець зобов'язується передати у власність (повне господарське володіння) покупця товар, а саме запчастини до кар'єрного обладнання, а покупець зобов'язується прийняти та оплати його на умовах даного договору. Відповідно п. 7.11 доставка товару здійснюється продавцем.

На виконання умов даного договору ТОВ «ЕЛІТ ТРЕЙД КОМПАНІ» поставлено запчастини до кар'єрного обладнання на, що було виписано: видаткові накладні № РН - 1125-09 від 25.11.2013р. на суму 350680,00 грн.; №РН-1209-12 від 09.12.2013р. на суму 130000,00 грн. та податкові накладні №73 від 25.11.2013р. та №69 від 25.11.2013р.

Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками.

Документи на підтвердження здійснення господарських операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей у зазначених контрагентів є первинними в розумінні Закону №996-XIV та відповідають всім необхідним вимогам, передбаченим цим Законом. Отримані податкові накладні відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України.

На момент виписки на адресу позивача податкових накладних його контрагенти знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість, про що мали відповідне Свідоцтво. Ці обставини представником відповідача у судовому засіданні не заперечувались.

Використання отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності, спрямованій на отримання прибутку, у фінансово-господарських операціях, що оподатковуються податком на додану вартість, підтверджується копіями укладених договорів, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, витягами з банківських рахунків та ін. (т.2 а.с.30-250, т.3 а.с.1-103).

Таким чином, первинними документами підтверджується фактичне здійснення позивачем господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, що є підставою для формування позивачем податкового кредиту за вказаний період.

Викладене в акті судження податкового органу про вчинення платником податків порушень закону ґрунтується лише на мотивах неправомірності діяльності контрагентів позивача.

Належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. З ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Безпідставними є посилання відповідача на обставини щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення фіктивного підприємництва. Адже на даний час відсутній вирок у кримінальній справі, винність посадових осіб позивача у вчиненні злочинних дій не доведена, а тому вказані обставини не є підставою для відмови добросовісному платнику податків в праві на формування податкового кредиту по фінансово-господарських операціях, по яких він поніс фактичні витрати, пов'язані із здійсненням господарської діяльності, та сплатив податок на додану вартість в складі ціни придбаних ним товарів, робіт, послуг. Докази, зібрані у кримінальному провадженні, мають оцінюватись судом під час розгляду кримінальної справи, та можуть враховуватись, як належні докази після постановлення судом обвинувального вироку.

Докази про номінальність посадової особи - директора підприємства, узгодженість дій платника податків, спрямована на штучне створення умов для виникнення податкової вигоди відповідачем не надано та вказане суду не доведено.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (№ 3991/03) міститься висновок, що платник податку не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податків; у разі, якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що при дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів, на які покликається відповідач, не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Надані позивачем первинні документи підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами, тому на підставі отриманих податкових накладних та інших первинних документів позивач обґрунтовано відніс суми до податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "ФЕРРІ" вул.Д.Галицького,19, офіс 415,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,