Справа № 349/667/16-а
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/667/16-а
Провадження № 2-а/349/19/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 липня 2016 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в :

10 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо припинення їй з 01 квітня 2015 року виплати пенсії по інвалідності .

У позовній заяві зазначено, що позивач є інвалідом ІІІ групи та з 26 березня 2012 року їй призначена пенсія по інвалідності.

Після призначення їй пенсії по інвалідності , вона також продовжує працювати на посаді державного службовця .

З 01 квітня 2015 року відповідач призупинив виплату їй пенсії по інвалідності, мотивуючи це тим, що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими виплата пенсії працюючим пенсіонерам була припинена.

На письмове звернення до відповідача про поновлення пенсії по інвалідності надано відповідь за № 19/С-15 від 25 травня 2016 року про відмову у задоволенні заяви. Вважає такі дії відповідача протиправними. Закон України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який зупиняє виплату пенсій працюючим пенсіонерам на 2015-2016 роки грубо порушує конституційні права позивача на соціальний захист. Просила позов задовольнити.

24 червня 2016 року відповідач подав суду письмове заперечення, в якому просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову позивачу, мотивуючи тим, що позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, працює на посаді державного службовця та у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року до неї застосовуються обмеження, зокрема, тимчасове припинення виплати пенсії по інвалідності у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а тому у Пенсійного фонду відсутні законні підстави для поновлення виплати пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року.

Крім того, Законом України «Про державну службу» передбачено, що тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом призначені пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, з 26 березня 2012 року їй призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувалась їй щомісячно до 01 квітня 2015 року .

Після призначення пенсії по інвалідності вона продовжує працювати на посаді державного службовця .

З 01 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату пенсії позивачу.

Даний факт підтверджується розпорядженням Управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області № 138502 від 29 квітня 2015 року .

ОСОБА_1 звернулася до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про відновлення виплати призначеної їй пенсії по інвалідності .

Листом №19/С-15 від 25 травня 2016 року Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати пенсії по інвалідності , як інваліду ІІІ групи з тих підстав, що вона працює на посаді державного службовця, а з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а з 1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими виплата пенсії працюючим пенсіонерам була припинена.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить із того, що відповідач припиняючи виплату пенсії, у вказаному випадку, діяв в межах чинного законодавства, оскільки позивач являється інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, а отже відносно неї, як працюючого пенсіонера, дійсно застосовуються обмеження при виплаті пенсії, що зазначено у ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII було внесено зміни до статті 47 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахування внесених змін вказана стаття Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також, з 1 січня 2016 року набув чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно зі змінами, внесеними до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» («Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) з 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу).

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином , в даному випадку зазначена норма чітко встановлює, що особам, які працюють на посадах, котрі дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону не виплачуються.

Підставою для припинення виплати пенсії є саме факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно зазначеним законам, при чому в даному випадку не має значення чи набула особа таке право (тобто чи наявні підстави визначені законом для її призначення - вік, інвалідність, тощо) чи ні.

Позивачем не надано суду доказів на спростування його зайнятості на роботі, яка дає право (з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу») на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України «Про державну службу», а тому в даній ситуації на нього розповсюджується дія ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції.

Таким чином, оскільки позивач продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та, враховуючи вищезазначені зміни до законодавства, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, відповідачем до неї правомірно застосовуються обмеження, передбачені Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Вказані обмеження не поширюються на працюючих пенсіонерів, які є інвалідами I та II груп, інвалідами війни III групи та учасниками бойових дій, особами, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивач не відноситься до вищеперерахованих осіб, а є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, а тому відносно неї застосовуються обмеження, передбачені статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи позивача про наявність підстав для відновлення їй з 01 червня 2015року виплати пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень , суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначеним пунктом передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. При цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої, у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від фінансово-економічних можливостей держави.

Згідно висновку Конституційного Суду України зробленого у своєму рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Припинення виплати пенсії позивачу відбулося не за розпорядженням відповідача, а на законодавчому рівні у зв'язку із запровадженням особливого порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Галицьке об`єднанане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року діяло в межах своїх повноважень і у спосіб, який передбачено чинним пенсійним законодавством України. Таке рішення відповідача узгоджується із правовою позицією колегії суддів Вищого адміністративного суду від 25 лютого 2016 року в справі № К/800/40894/15 .

Керуючись ст.ст.99,183-2,186, 254 КАС, України , суд ,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р.Г. Могила