Справа № 766/1690/16-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/1690/16-а
Пров. №2-а/766/35/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача Стефан І.В., представника співвідповідача Замостного О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Стефан Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 076256 від 16 квітня 2016 року, складену відносно нього відповідачем по справі інспектором 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Стефан І.В., якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч.3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 510,00 грн., провадження у адміністративній справі закрити. В обґрунтування позову зазначив, що транспортним засобом він не керував, машину приблизно о 17-30 год. 16.04.2016 р. залишила його жінка ОСОБА_5 біля входу до парку «Херсонська Фортеця». Він біля 18-00 год. прийшов забрати машину, де його зустріли працівники поліції, яким він говорив про те, що транспортним засобом керував не він, але не зважаючи на це, відносно нього була складена постанова. Він просив поліцейських відкласти розгляд справи, але його клопотання не задовольнили, крім того транспортний засіб не створював перешкод іншим учасникам руху, транспортним засобом керував не він, за ПДР знак «В'їзд заборонено» встановлюється на проїзній частині, а тому місце де стояв його транспортний засіб не може вважатися тротуаром.

Представником співвідповідача - Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України (далі за текстом - УПП у м.Херсоні ДПП України) подані заперечення на адміністративний позов, який УПП у м.Херсоні ДПП України не визнає в повному обсязі. Згідно заперечень на позов, 16.04.2016 р. відповідач Стефан І.В. разом з поліцейським Каракуловою І.І. здійснювали патрулювання та виявили приблизно о 18-30 год. транспортний засіб позивача, що був припаркований на тротуарі по вулиці Небесної Сотні,7 в зоні входу до парку Комсомольського "Херсонська Фортеця", який суттєво заважав руху пішоходів, чим водій транспортного засобу порушив п. 15.10 «б». Відповідач Стефан І.В. діяв відповідно до встановленого законом порядку, та виявив водія транспортного засобу склав постанову про адміністративне правопорушення. Позивач був повідомлений про свої права. Постанова оформлена відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, докази поліцейським оцінені за внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач інспектор третьої роти батальйону УПП у м. Херсоні ДПП України рядовий поліції Стефан І.В. позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях представника УПП у м.Херсоні ДПП України, пояснив, що його дії відповідали закону та інструкціям, права роз'яснювалися, дійсно позивач вказував на те, що транспортний засіб був залишений його дружиною, постанова складена після 20-00 год.

Представник УПП у м.Херсоні позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, вказав, що позов поданий з метою уникнення відповідальності. Усі дії працівників поліції відповідають встановленим правилам.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідив матеріали справи, допитав свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, встановив наступне.

16 квітня 2016 року інспектор 3 роти батальйону УПП у м.Херсоні рядовим поліції Стефан І.В. винесено постанову серії ПСЗ № 076256 від 16.04.2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що водій транспортного засобу NISSAN NOTE, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 вчинив зупинку на тротуарі, що суттєво заважало руху пішоходів в зоні входу до парку Комсомольського, чим порушив п. 15.10 «б» Правил дорожнього руху України.

Свідок ОСОБА_6 показала, що надійшов анонімний виклик про те, що при вході до парку на тротуарі стоять транспортні засоби, на місці власника не було, чекали приблизно час, викликали евакуатор, одразу підійшов позивач, були опитані свідки, яких обурювало знаходження авто на проході, Стефан склав постанову, хто оставив авто на тротуарі вони не бачили.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, 16.04.2016 р. приблизно о 20-00 год. Вона гуляла біля свого будинку та входом до парку з собакою, перед входом був припаркований транспортний засіб Ниссан, який заважав її руху, не суттєво, але якщо вона рухалася з дитячою коляскою, або їхав інвалід на колясці, то заважав би суттєво.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 16.04.2016 року він повертався з роботи приблизно о 17-00 год, стояв на зупинці громадського транспорту по вулиці Суворова-Ушакова, мимо проїхала його знайома ОСОБА_5 на синьому Ниссан (він з нею працював у податковій інспекції), яка зупинилася та запросила його у авто, вони вирішили поїхати в кафе, в авто була ще дитина ОСОБА_5 дівчинка. Вони повернули з Ушакова на 40 років Жовтня, ОСОБА_5 запиналася біля в'їзду до парку та вони пішли в кафе.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.15.10 «б» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з'ясувати дані про особу правопорушника. Згідно з ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст. 280 КУпАП повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить точного зазначення місця вчинення правопорушення (місто, вулиця будинок тощо) зазначено лише в'їзд до Комсомольського парку.

В судовому засіданні достовірно встановлено факт знаходження транспортного засобу NISSAN NOTE, номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі біля в'їзду до парку, що підтверджується складеним протоколом, показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, розпечаткою фото місця де знаходився вказаний транспортний засіб 16.04.2016 р. долученого за клопотанням представника відповідача, яке не оспорювалося та визнано позивачем як місце правопорушення, тобто очевидною є стоянка вказаного транспортного засобу на тротуарі та, відповідно наявність порушення особою, яка керувала транспортним засобом п. 15.10 «б» ПДР України.

В той же час відповідачами не надано суду доказів тому, що водієм, який здійснив стоянку транспортного засобу NISSAN NOTE номерний знак НОМЕР_1 був саме позивач ОСОБА_1 Вказане не зафіксовано жодним належним доказом, посилання позивача та покази свідка ОСОБА_9 вказують на керування та здійснення стоянки транспортного засобу саме під керуванням громадянки ОСОБА_10 Крім того, відповідачем Стефан І.В. в судовому засіданні визнано, що позивач вказував на цю обставину, але зазначене не було прийнято до уваги та сприйнята як спроба позивача уникнути адміністративну відповідальність.

За приписами статті ч.1 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідачем не надано суду належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яким його 16.04.2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частини 4,5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний зв'язок, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами.

Таким чином, враховуючи вищевказане, відсутність від відповідача наданих безспірних доказів правомірності власних дій та вчинення саме позивачем правопорушення, повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

Постанова в повному обсязі складена 24 червня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 49, 51, 69, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Стефан Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ПСЗ № 076256 від 16.04.2016 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень - скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду з подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови

СуддяО. В. Ус