Справа № 521/2800/16-а
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/2800/16-а

№ 2а/521/123/16

14 червня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є., Варналій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про порушення митних правил № 1160/50000/15 від 20.01.2016 року.

Позов обґрунтований такими обставинами. 20.01.2016 року відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 169160,97 грн. за вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в декларацію неправдивих відомостей, та надання інвойсу, який містить неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару. Разом із тим, позивач вважає оскаржену постанову протиправною. Так, 23.09.2014 року, ОСОБА_1, в якості підстави для переміщення товарів, які надійшли до Південної митниці Міндоходів із республіки Туреччина, були надані відповідні документи разом із митною декларацією в режимі «ІМ4ОДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за № 500060001/2014/032110. Відповідно до наданої декларації, переміщенню через митний кордон України від компанії відправника «PAK IHRACAT AS PAK IS MERKEZI, PAKMAYA PROF. DR. BULENT TARCAN CAD. NO 5 GAYRETTEPE BESIKTAS ISTANBUL 34349» на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «СИНГЛІТ» на умовах контракту від 01.08.2014 року № R1-010814 підлягав товар: «Дріжджі пекарські, сухі, активні, в первинній упаковці», вагою брутто 22000 кг. Загальна вартість товару 558473,95 грн. (41400 доларів США), сума сплачених митних платежів 245728,54 грн. 23.09.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг. 16.02.2015 року митними органами було направлено запит до митних органів Туреччини, та отримано відповідь із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну. На підставі даної відповіді, відповідачем було зроблено висновок про те, що вартість товару, оформленого у Південній митниці в режимі «експорт» становить 686626,19 грн. (50900 доларів США), а різниця сум митних платежів становить 56386,99 грн. Разом із цим, позивач зазначає, що відповідачем в оскаржуваній постанові не мотивовано та не обгрунтовано, з яких підстав відповідач надав перевагу відомостям щодо вартості товару, які були отримані ним самостійно, перед тими відомостями, які зазначені у товаросупровідних і комерційних документах, та були надані декларантом. Не зазначено, на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про наявність неправдивих відомостей в товаросупровідних документах, наданих позивачем. Крім того, ОСОБА_1 вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, так як відомостей про те, що ОСОБА_1 знав про наявність в товаросупровідних документах неправдивих відомостей про товар, та бажав за їх допомогою звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, в матеріалах справи не міститься.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з'явився, письмових заперечень до суду відповідачем не подано.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.08.2014 року між ТОВ «СИНГЛІТ» та панамською компанією «LUNA PARK INVESTMEN CORP.» укладено контракт № R1-010814 щодо поставки товарів.

21.09.2014 року в рамках вказаного контракту в зону діяльності Південної митниці Міндоходів від фірми відправника «PAK IHRACAT AS PAK IS MERKEZI, PAKMAYA PROF. DR. BULENT TARCAN CAD. NO 5 GAYRETTEPE BESIKTAS ISTANBUL 34349» на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «СИНГЛІТ» на умовах контракту від 01.08.2014 року № R1-010814 надійшов товар: «Дріжджі пекарські, сухі, активні, в первинній упаковці», вагою брутто 22000 кг.

23.09.2014 року, декларантом ТОВ «СИНГЛІТ» ОСОБА_1 було надано митну декларацію в режимі «ІМ40ДЕ», зареєстровану за № 500060001/2014/032110.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та подальшого митного оформлення ОСОБА_1 були надані CMR № 3161, контракт від 01.08.2014 року № R1-010814, коносаменти №№ ARKIZM, MARODS-1, інвойс № Н738712 та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил № 1160/50000/15 від 02 грудня 2015 року, зазначені товари, вагою брутто 22000 кг. були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг 23.09.2014 року. Заявлена вартість товарів за митною декларацією становить 558473,95 грн. (41400 доларів США).

16.02.2015 року, з метою зясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит № 1233/8/15-70-26-06 до митних органів Туреччини.

09.10.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 05.10.2015 року № 36550/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

Після опрацювання вказаної відповіді, посадові особи відповідача дійшли висновку про те, що вартість товарів, згідно наданої митними органами Туреччини митної декларації складає 50900 доларів США (686626,19 грн.), тобто різниця між вартістю товарів за митною декларацією № 500060001/2014/032110 та фактичною загальною вартістю товарів, оформлених з Туреччини до України складає 56386,99 грн., а сума митних платежів становила б 302115,53 грн.

Як наслідок, у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил. Постановою від 20.01.2016 року у справі про порушення митних правил № 1160/50000/15 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків від несплаченої суми платежів, що становить 169160,97 грн.

Надаючи правовий аналіз обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що дії посадових осіб відповідача по застосуванню до ОСОБА_1 заходів адміністративного впливу не були проведені у точній відповідності із законом.

Статтею 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Копії документів, які надіслані Турецькими митними органами, та стали підставою для розрахунку сум платежів, які підлягали б сплаті при митному оформленні товарів та кодів згідно УКТЗЕД, не перекладені із Турецької мови на Українську мову. А тому, суд дійшов висновку про те, що при відсутності офіційного перекладу з Турецької мови, та за відсутності у штаті працівників відповідача фахівця, який би володів Турецькою мовою, посадові особи Одеської митниці ДФС зробили висновок про те, що ОСОБА_1 порушив митні правила, на підставі припущень, що не відповідає діючому законодавству України, яке регулює питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд доходить висновку, що позивач, заповнюючи митну декларацію, діяв з дотриманням вимог чинного митного законодавства, а його вина у вчиненні порушення митних правил в ході судового розгляду, відповідачем жодним належним доказом доведена не була.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 485 МК України, ст. ст. 9-11 КУпАП, ст. ст. 5, 11, 71, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Постанову Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1160/50000/15 від 20 січня 2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.В. Тополева