Справа № 2а-5787/09/1570
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 2а-5787/09/1570

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року по справі за позовом приватного підприємства «ГОСПОДАРЬ» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2009 року приватне підприємство «ГОСПОДАРЬ» (надалі - ПП «Господарь», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси, в якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси №/0 від 15.10.2007 року про зменшення позивачу суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за червень 2007 року на 284753,00 грн..

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2010 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового судового розгляду постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.04.2016 року позовні вимоги задоволені - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №/0 від 15.10.2007 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - відповідач, ДПІ), яка була залучена до участі у справі в якості належного відповідача замість первинного відповідача - Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірне податкове повідомлення-рішення винесено за результатами позапланової виїзної перевірки ПП «Господарь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника банку по декларації за червень 2007 року, результатами якої відображені в акті №100/23-210/31390566 від 09.10.2007 року (надалі - акт перевірки).

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за червень 2007 року на 284753,00 грн..

За змістом акту перевірки виявлене порушення полягає в тому, що позивач неправомірно включив до бюджетного відшкодування за червень 2007 року від'ємне значення з податку на додану вартість, яке виникло за травень 2007 року за рахунок коригування позивачем за цей період податкових зобов'язань в сторону зменшення на суму 381517,00 грн., які не можуть враховуватись при бюджетному відшкодуванні. У з в'язку з цим ДПІ вважає, що сума податкових зобов'язань травня 2007 року без урахування суми коригування повинна становити 286445,00 грн., а значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за травень 2007 року повинно становити 158075,00 грн. При цьому, при перевірці правильності визначення від'ємного (позитивного) значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за травень 2007 року та за червень 2007 року податковим органом не було встановлено відхилень між даними платника та даними перевірки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не порушено вимоги податкового законодавства при формуванні бюджетного відшкодування за червень 2007 року, у зв'язку з чим податкове повідомлення - рішення №/0 від 15.10.2007 року прийнято відповідачем неправомірно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 02.04.2007 року між ПП «Господарь» (постачальником) та ПП «Добродій» (покупцем) був укладений договір поставки №02/04-2007, відповідно до умов якого (згідно додаткової угоди від 02.04.2007 року) постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити товари народного споживання і продукцію виробничо-технічного призначення (товар) окремими партіями згідно письмової заявки покупця протягом двох календарних днів з моменту перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника грошових коштів згідно виставленого постачальником рахунку і цього договору (пункт 1.1 статті 1) (т.1 а.с.40-41).

16.04.2007 року ПП «Добродій» направив на адресу позивача заявку за вих. №16/04-1 про поставку товару згідно наведеного у заявці переліку (т.1 а.с.42), а позивач виставив ПП «Добродій» рахунок-фактуру №002 від 16.04.2007 року на суму 3181830,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість 530305,00 грн.) (т.1 а.с.43).

У період з 18 по 24 квітня 2007 року ПП «Добродій» перерахувало на рахунок позивача попередню оплату за товару у сумі 3181830,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість 530305,00 грн.), що підтверджується банківськими виписками (т.1 а.с.57-59), а позивач, в свою чергу, виписав на користь ПП «Добродій» податкові накладні: №0025 від 23.04.2007 року на загальну суму 164000,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість - 27333,33 грн., №0026 від 24.04.2007 року на загальну суму 3017830,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість - 502971,67 грн.) (т.1 а.с.46-47).

Виходячи з дати першої з подій (дати зарахування коштів на рахунок), позивач включив до складу податкових зобов'язань з податку на додану вартість за квітень 2007 року податок на додану вартість у сумі 530305,00 грн. (рядок 1 колонка Б) (т.1 а.с.139-140).

03.05.2007 року ПП «Добродій» звернулось до позивача із претензією за вих. №82, у якій повідомило про те, що відмовляється від договору поставки №02/04-2007 від 02.04.2007 року у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань по вказаному договору, з огляду на що просило повернути у термін до 10.06.2007 року перераховану позивачу передоплату у сумі 3181830,00 грн. (т.1 а.с.45).

Листом від 04.05.2007 року ПП «Господарь» повідомило ПП «Добродій» про те, що не заперечує стосовно повернення покупцю (ПП «Добродій») грошових коштів у розмірі 3181830,00 грн., оскільки ПП «Добродій» відмовилось від договору (т.1 а.с.44).

У період з 07 по 30 травня 2007 року позивач повернув ПП «Добродій» грошові кошти на загальну суму 2289100,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість - 381516,67 грн.), що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.60-65).

Також, 30.05.2007 року позивач виписав розрахунок №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 24.04.2007 року №0026 за договором від 02.04.2007 року №02/04-2007, згідно з яким провів коригування своїх податкових зобов'язань на загальну суму 381516,67 грн. (т.1 а.с.66).

В декларації з ПДВ за травень 2007 року (т.1 а.с.48-49) позивач задекларував наступні показники податкових зобов'язань рядок 1 - «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» - 286445 грн.; рядок 8 «Коригування на основі попередніх звітних періодів (+ чи -) - 381517,00 грн. (до зменшення); рядок 9 «Усього податкових зобов'язань» «-95072,00 грн.», та податкового кредиту по рядку 17 «усього податкового кредиту» 444520,00 грн.. В рядку 18.2 декларації з ПДВ за травень 2007 року позивач задекларував від'ємне значення поточного періоду в розмірі 539592,00 грн. (-95072,00 грн. - 444520,00 = 539592,00 грн.).

Також позивачем був доданий розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2007 року (т.1 а.с.50).

20.07.2007 року ПП «Господарь» подало до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2007 року, у якій підприємство звітувало з такими показниками: усього податкових зобов'язань - 524107,00 грн. (рядок 9); усього податкового кредиту - 892518,00 грн. (рядок 17); різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість поточного звітного (податкового) періоду склала від'ємне значення - 368411,00 грн. (рядок 18.2); залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду - 368411,00 грн. (рядок 23); у рядку 25 податкової декларації позивач вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, 442828,00 грн. (рядок 25), в тому числі на рахунок платника у банку - 442828,00 (рядок 25.1); у рядку 26 позивач відобразив залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, 96764,00 грн. (рядок 26). Разом з декларацією позивачем був поданий розрахунок суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.55), відповідно до якого сума бюджетного відшкодування в розмірі 442828,00 грн. заявлена в межа суми податкового кредиту, фактично сплаченої отримувачем товарів (послуг) у попередньому періоді постачальникам таких послуг. Також позивачем подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.56). Зменшуючи спірним податковим повідомленням-рішення задеклароване позивачем бюджетне відшкодування на суму 284753,00 грн. податковий орган тим самим не визнав право позивача на врахування цієї суми у складі бюджетного відшкодування за червень 2007 року з тих підстав, що проведене позивачем коригування податкового зобов'язання за травень 2007 року в сторону зменшення на суму 381517,00 грн. у зв'язку із поверненням передплати не може впливати на розрахунок бюджетного відшкодування за червень 2007 року.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією податкового органу з огляду на наступне.

На час проведення позивачем вищезазначених операцій порядок формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, а також визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків були визначені виключно Законом України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР (надалі - Закон №168/97).

Згідно з пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону №168/97 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Підпунктом 7.3.1 п.7.5 ст.7 Закону №168/97 встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Як вже зазначено вище, по факту отримання від ПП «Добродій» попередньої оплати за товари на суму 3181830,00 грн. позивач за правилом першої події (дата зарахування коштів від покупця) виписав на користь ПП «Добродій» податкові накладні: №0025 від 23.04.2007 року на загальну суму 164000,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість - 27333,33 грн., №0026 від 24.04.2007 року на загальну суму 3017830,00 грн. (у тому числі податок на додану вартість - 502971,67 грн.) та включив до складу податкових зобов'язань з ПДВ за квітень 2007 року 530305,00 грн. (рядок 1 колонка Б) (т.1 а.с.139-140).

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 року під час нового розгляду даної справи в суді першої інстанції позивач на підтвердження факту включення до складу податкових зобов'язань квітня 2007 року сум ПДВ за податковими накладними №0025 від 23.04.2007 року та №0026 від 24.04.2007 року, виписаними на користь ПП «Добродій», надав до суду реєстр отриманих та видаткових податкових накладних, яким підтверджено той факт, що до складу податкових зобов'язань квітня 2007 року були включені суми ПДВ за податковими накладними №0025 від 23.04.2007 року на суму 27333,33 грн. та №0026 від 24.04.2007 року на суму 502971,67 грн., виписаними на користь ПП «Добродій», коригування яких було здійснене позивачем у травні 2007 року згідно розрахунку №1 від 30.05.2007 року (т.3 а.с.14).

Відповідно до п.4.5 ст.4 Закону №168/97 якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Підпунктом 4.5.1 п.4.5 ст.4 Закону №168/97 визначено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

Таким чином, Закон №168/97 по факту повернення покупцю передплати зобов'язував позивача провести коригування податкових зобов'язань в сторону зменшення в тому періоді, коли таке повернення відбулось, а також надіслати ПП «Добродій» розрахунок відкоригованого значення податку.

Як вже зазначено вище і підтверджено належними доказами позивач, виконав ці вимоги закону, а тому позивач правомірно задекларував від'ємне значення за травень 2007 року в сумі 539592,00 грн., яке виникло внаслідок коригування позивачем в сторону зменшення за цей місяць своїх податкових зобов'язань з ПДВ на суму 381517,00 грн..

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, непогашене від'ємне значення за травень 2007 року в розмірі 539592,00 грн. було правомірно перенесено позивачем до складу до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, тобто червня 2007 року.

Відповідно до пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп.7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Оскільки за червень 2007 року у позивача знову виникло від'ємне значення, то у позивача виникло право заявити до бюджетного відшкодування за червень 2007 року суму від'ємного значення з ПДВ, яке виникло за травень 2007 року в межах суми фактично сплаченої попередніх податкових періодах постачальникам товарів (послуг).

ДПІ не заперечує того факту, що задекларована позивачем до бюджетного відшкодування за червень 2007 року сума 442828,00 грн. не перевищує суми цього податку, фактично сплаченої позивачем у попередніх податкових періодах постачальникам товарів (послуг).

На підтвердження факту дотримання вимог пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97 позивач долучив до матеріалів справи відповідні податкові накладні та платіжні документи (т.3 а.с.15-37), з яких вбачається, що сума податку на додану вартість в розмірі 442828,00 грн., яку позивач задекларував до відшкодування в червні 2007р. складається з сум ПДВ в розмірі 165856,85 грн. за податковими накладними: №140 від 24.05.2007 року; №139 від 24.05.2007 року; №138 від 24.05.2007 року; №129 від 15.05.2007 року; №128 від 15.05.2007 року; №124 від 04.05.2007 року; №28 від 13.04.2007 року; №841 від 16.05.2007 року; №706 від 14.05.2007 року; №880 від 14.05.2007 року; №885 від 10.05.2007 року, які були оплачені за наступними платіжними дорученнями: №297 від 04.05.2007 року; №298 від 04.05.2007 року; №302 від 15.05.2007 року; №303 від 15.05.2007 року; №304 від 16.05.2007 року; №314 від 24.05.2007 року; №315 від 24.05.2007 року; №316 від 24.05.2007 року; №318 від 30.05.2007 року; №319 від 30.05.2007 року; №320 від 30.05.2007 року; №321 від 30.05.2007 року; №322 від 30.05.2007 року та сум ПДВ в розмірі 276971,47 грн., сплачених при розмитненні позивачем ТМЦ по вантажно-митним деклараціям: №500060000/7/214170 від 30.05.2007 року сума сплаченого ПДВ - 122168,53 грн.; №500060000/7/213076 від 18.05.2007 року сума сплаченого ПДВ - 39823,26 грн.; №500060000/7/211647 від 08.05.2007 року сума сплаченого ПДВ - 49558,33 грн.; №500060000/7/211280 від 04.05.2007 року сума сплаченого ПДВ - 65421,35 грн..

Відповідно до пп.7.7.3, пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168/97 платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Як вже зазначено вище, до декларації з ПДВ за червень 2007 року позивач долучив розрахунок суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.55) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.56), що підтверджує дотримання позивачем приписів пп.7.7.3, пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168/97.

Перевіривши наведені відповідачем в акті перевірки доводи для зменшення позивачу спірним повідомленням-рішенням суми бюджетного відшкодування, встановивши фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не допущено порушень вимог Закону України «Про податок на додану вартість» при формуванні бюджетного відшкодування за червень 2007 року, а відтак зменшення відповідачем спірним рішенням задекларованого позивачем бюджетного відшкодування є неправомірним, про що також вірно зазначив і суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 червня 2016 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський