Справа № 296/3302/16-а
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3302/16-а
У Х В А Л А

"20" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Адамовича О.Й.

при секретарі Світко Т.І.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області та просить: - визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати йому пенсії з 01.06.2015 року неправомірними; - зобовязати Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2015 року та продовжувати виплачувати в подальшому без будь-яких обмежень.

20.05.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав. Вказана заява обґрунтована тим, що позивач не має юридичної освіти, не знає особливостей пенсійного законодавства, тому не знав, що його права порушуються шляхом припинення виплати пенсії. Також позивач зазначив, що не міг передбачити, що орган державної влади, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері пенсійного та соціального забезпечення, може порушити його права, тобто припинити виплачувати пенсію, що є порушенням чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити вказану заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що вказана заява повинна бути залишена без розгяду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Як встановлює частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Рішенням Конституційного суду України від 25.12.1997 року № 9-зп у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) визначено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доводи позивача, суд вважає можливим поновити пропущений позивачем строк, визнавши причину пропуску строку звернення до суду поважною.

Керуючись ст. 99,100, 102 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав - задовольнити.

Поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом прав у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 5 днів з моменту її отримання.

Суддя О. Й. Адамович