Справа № 815/2018/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2018/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом (а.с.42-46) до Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря (далі Інспекція), в якому просить поновити його на роботі на посаді провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» з 28.03.2016 року та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначив, що 21.03.2016 року, наказом Інспекції № 144-0 від 21.03.2016 року, зі змінами внесеними Наказом від 28.03.2016 року № 153-0, його було звільнено з посади провідного спеціаліста - державного інспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» - за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків, покладених на нього трудовим договором при раніше застосованому дисциплінарному стягненні згідно п. 3 ст. 40 КЗпПУ.

Зазначений наказ про його звільнення він вважає незаконним, оскільки в попередньому наказі Інспекції від 27.08.2015 №202-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошене затримку у призначені на вищу посаду терміном на шість місяців, відсутнє опис будь яких конкретних фактів допущеного ним невиконання його обов'язків, не зазначено, коли саме вони мали місце, який саме дисциплінарний проступок він вчинив. Наказ від 27.08.2015 №202-о порушує принцип юридичної відповідальності, встановлений ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, але як вбачається із самого тексту Наказу від 27.08.2015 №202-о дисциплінарне стягнення оголошене одразу п'ятьом державним службовцям одночасно, без здійснення жодної перевірки фактів, як це передбачене ст. 149 КЗпП України, які можуть мати кваліфікацію дисциплінарних проступків.

Також позивач зазначив, що акт службового розслідування від 15.03.2016 року, на який є посилання в наказі Інспекції №144-о від 21.03.2016 року, складений по факту не здійснення ним радіологічного контролю автотранспортного засобу другого рівня при перетинанні останнім державного кордону в пункті пропуску Одеській морський торговельний порт 23.01.2016 року. Але висновки комісії в акті службового розслідування від 15.03.2016 року є хибними та суперечать ст. 10 Закону України «Про державну службу», згідно якої державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Саме так він вчинив, коли отримав доручення здійснити радіологічний контроль другого рівня автотранспортного засобу за відсутності на місці проведення такого контролю спеціально обладнаного майданчика, як це передбачене п.п.5.2.,5.7 Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України за №27 від 15.05.2000 «Про затвердження Інструкції щодо проведення радіаційного контролю транспортних засобів і вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та на митній території України» (далі Інструкція №27) , що зокрема підтверджується його рапортом, отриманим безпосереднім його керівником у той же день.

Позивач вважає, що Наказ Інспекції від 27.08.2015 №202-о та акт службового розслідування від 15.03.2016 року складено за відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку, як наслідок Наказ №144-о від 21.03.2016 року, зі змінами внесеними Наказом від 28.03.2016 року № 153-о, яким його було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків, покладених на нього трудовим договором при раніше застосованому дисциплінарному стягненні згідно пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю України винесені відповідачем з порушенням ст. 43 Конституції України.

Оскільки відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, а також при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу але не більш як за один рік, позивач просив задовольнити його позов.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивач не заперечував, що раніше здійснював радіологічний контроль за допомогою наявних у нього приладів при виклику на пост для проведення перевірки у разі фіксування фону стаціонарними приладами, але вважає, що законодавчі акти по здійсненню радіологічного контролю застаріли, не відповідають вимогам часу. Крім того, позивач вважає, що підстав для його звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України не було, оскільки він раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Оголошена йому наказом від 27.08.2015 року №202 затримка у призначенні на вищу посаду терміном 6 місяців є відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу» заходом дисциплінарного впливу, а не видом дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача позов вважала необґрунтованим, підтримала позицію, викладену у запереченнях на позов (а.с.85-87), в яких зазначено, що у звязку зі скаргою, яка надійшла до Інспекції на дії інспектора, було проведено службове розслідування, на період проведення якого позивача було відсторонено від виконання службових обовязків. За результатами проведення службового розслідування керівництву було запропоновано вжити заходи дисциплінарного стягнення, оскільки було встановлено невиконання позивачем службових обовязків, а також безвідповідальне ставлення до проходження державної служби, небажання знати нормативні документи, які йому необхідно знати для виконання службових обовязків. Позивач в ході проведення службового розслідування подавав рапорти щодо надання йому розяснень застосування норм законодавства при здійсненні радіологічного контролю. У звязку з тим, що позивач раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності, керівництвом прийнято рішення про розірвання трудового договору з позивачем та звільнення його згідно з п.3 ст.40 КЗпП України. Також представник відповідача зазначила, що позивач не оскаржував у встановлений законодавством строк наказ від 27.08.2015 року №202-о про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що підтверджує той факт, що він притягнутий до дисциплінарної відповідальності правомірно наказом від 27.08.2015 року.

Крім того, представник відповідача зазначила, що під час проведення службового розслідування комісія дійшла до висновку про невиконання позивачем своїх службових обовязків при здійсненні радіологічного контролю та необґрунтовану затримку виїзду транспорту на зміні (чергуванні) 23.01.2016 року також з тих підстав, що позивач працюючи на своєї посаді неодноразово виконував свої обовязки по здійсненню радіологічного контролю у разі фіксування фону стаціонарними приладами та виклику його на пост для проведення перевірки. Позивач здійснював контроль за допомогою наявних у нього приладів, від результатів якого приймав рішення про необхідність подальшого контролю або випуску транспорту. 23.01.2016 року позивач взагалі відмовився здійснювати радіологічний контроль та вимагав постановки транспорту на спец майданчик.

Представник відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в Державній екологічній інспекції Північно-західного регіону Чорного моря на посаді провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт».

27.08.2015 року наказом Інспекції №202 від 27.08.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу оголошено затримку у призначенні на вищу посаду терміном 6 місяців (а.с.16,61).

22.01.2016 року позивач попереджений про скорочення чисельності працівників та йому запропонована інша посада: провідного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря (а.с.14).

26.01.2016 року в Інспекцію надійшла скарга первинної профспілкової організації експедиторів Одеського регіону на дії інспектора державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря (а.с.160-162).

27.01.2016 року Інспекцією виданий наказ №18 про проведення з метою зясування обставин та фактів, викладених у скарзі, службового розслідування з 27 січня по 25 березня 2016 рок стосовно затримки виїзду 23.01.2016 року автотранспорту з території Одеського морського торговельного порту у відношенні ОСОБА_1, та створена комісія у складі пяті осіб (а.с.159).

Наказом Інспекції №19 від 27.01.2016 року ОСОБА_1 на період проведення службового розслідування від виконання повноважень відсторонений (а.с.154). Після проведення службового розслідування наказ Інспекції №19 від 27.01.2016 року визнаний таким, що втратив чинність (а.с.103).

За результатами службового розслідування складений акт від 15.03.2016 року, в якому комісія зазначила, що держінспектор несе відповідальність згідно з чинним законодавством за несвоєчасне виконання процедур радіаційного контролю, необґрунтоване затримання осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, що переміщується через митний кордон. Знаходячись на чергуванні державний інспектор Микита А.М. не здійснивши радіологічний контроль автомобіля НОМЕР_1, як те вимагає службовий обовязок, визначив, що транспортний засіб та/або вантаж радіаційні забруднені і прийняв рішення щодо проведення радіаційного контролю на окремому майданчику, з перевищенням своїх службових повноважень, що призвело до значних збитків у вигляді фінансових та часових втрат для транспортно-експедиторській компанії. Комісія в акті від 15.03.2016 року рекомендувала керівництву Інспекції вжити заходів дисциплінарного стягнення, передбачених ст.147 КЗпПУ, відносно ОСОБА_1 (а.с.88-97).

Позивач з актом ознайомлений 18.03.2016 року, надав зауваження до нього, в яких висловив категоричну незгоду, вимагав визнати його недійсним, провести повторне службове розслідування (а.с.98-100).

21.03.2016 року Інспекцією виданий наказ №144-о «Про звільнення ОСОБА_1М.», згідно з яким позивач звільнений з посади провідного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря посту екологічного контролю «Одеській морський торговельний порт» відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон за систематичне невиконання без поважних причин службових обовязків, покладених на нього трудовим договором при раніше застосованому дисциплінарному стягненні згідно з п.3 ст.40 КЗпПУ. Вважати датою звільнення ОСОБА_1 перший день виходу з лікарняного (а.с.63).

28.03.2016 року Інспекцією виданий наказ №153-о «Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 21.03.2016 року №144-о «Про звільнення ОСОБА_1М.», згідно з яким п.1 наказу від 21.03.2016 року №144-о «Про звільнення ОСОБА_1М.» викладений у такий редакції: «Звільнити ОСОБА_1 28 березня 2016 року з посади провідного спеціаліста держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» за систематичне невиконання без поважних причин службових обовязків, покладених на нього трудовим договором при раніше застосованому дисциплінарному стягненні згідно з п.3 ст.40 КЗпПУ» (а.с.62).

З наказами №144-о, №153-о позивач ознайомлений 28.03.2016 року.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача щодо поновлення його на роботі у посаді провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» з 28.03.2016 року та стягнення з заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу», якій діяв на час виникнення спірних правовідносин до 01.05.2016 року, визначено, що державна служба служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Держекоінспекція, є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, діє у складі Державної екологічної інспекції України і їй підпорядковується та є морською екологічною інспекцією.

Статтею 10 Закону України «Про державну службу» визначені основні обовязки державних службовців, до яких відноситься, зокрема, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників;сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Статя 22 Закону встановлює підстави, порядок та строк відсторонення державного

службовця від виконання повноважень за посадою, якій не може перевищувати часу службового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про державну слубу» №3723-ХІІ, якій діяв до 01.05.2016 року, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що оголошена йому наказом від 27.08.2015 року №202 затримка у призначенні на вищу посаду терміном 6 місяців не є відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу» дисциплінарним стягненням, а є заходом дисциплінарного впливу, виходячи з наступного.

Дисциплінарна відповідальність - вид юридич ної відповідальності, який полягає в обов'язку пра цівника, який здійснив дисциплінарний проступок, нести відповідальність за свої протиправні дії в ме жах встановлених трудовим законодавством стяг нень. Дисциплінарна відповідальність має примусо вий характер, який проявляється у тому, що на працівника накладаються заходи примусового впли ву, які мають для нього певні негативні наслідки.

У трудовому законодавстві виділяють два види дисциплінарної відповідальності: - загальну, що настає відповідно до КЗпП Ук раїни (ст. 147); - спеціальну, що передбачається тільки для ок ремих категорій працівників на підставі закону, статуту та інших нормативно-правових актів. Для неї харак терні спеціальний суб'єкт, особливий характер проступку, спеціальні види дисциплінарних стяг нень, особливий порядок застосування та оскаржен ня дисциплінарного стягнення

Виходячи з цього, дисциплінарна відповідальність державного службовця - це застосування заходів дисциплінарного впливу в порядку службового підпорядкування за винні порушення правил державної служби.

Спеціальна дисциплінарна відповідальність встановлена для державних службовців Законом України «Про державну службу».

Таким чином, відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу» для державних службовців визначені два загальних види дисциплінарних стягнень згідно з КЗпП України: догана та звільнення, та два спеціальних види дисциплінарних стягнень: попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду .

Суд вважає, що позивач наказом від 27.08.2015 року №202 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та на нього накладений спеціальний для держслужбовців вид стягнення - затримка у призначенні на вищу посаду терміном 6 місяців.

Стаття 30 Закону визначає підстави припинення державної служби, якими є також загальні підстави, передбачені Кодексом законів про працю України.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим їм органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом встановлено, що позивачу наказом Інспекції №202 від 27.08.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» оголошено затримку у призначенні на вищу посаду терміном 6 місяців. Позивач у позові висловлює свою незгоду з вказаним наказом у звязку з відсутністю індивідуальності юридичної відповідальності, проте суд позбавлений можливості надавати оцінку його правомірності, оскільки наказ позивачем у встановлений нормами КАС України місячний строк не оскаржувався, в даній справі предметом позову не є. Суд вважає встановленим факт притягнення позивача наказом Інспекції №202 від 27.08.2015 року до дисціплинарної відповідальності.

Крім того, відносно позивача проведено службове розслідування, за результатами якого складений акт від 15.03.2016 року. Згідно висновку комісії, знаходячись на чергуванні, державний інспектор Микита А.М., не здійснивши радіологічний контроль автомобіля НОМЕР_1, як те вимагає службовий обовязок, визначив, що транспортний засіб та/або вантаж радіаційні забруднені і прийняв рішення щодо проведення радіаційного контролю на окремому майданчику, з перевищенням своїх службових повноважень, що призвело до значних збитків у вигляді фінансових та часових втрат для транспортно-експедиторській компанії.

Позивач не заперечує, що ним 23.01.2016 року не був здійснений радіологічний контроль автомобіля НОМЕР_1, проте вважає, що він діяв виключно у відповідності п.п.5.2.,5.7. Інструкція №57, оскільки радіологічний контроль другого рівня автотранспортного засобу повинен здійснюватись на місці проведення такого контролю на спеціально обладнаному майданчику, а також ст.10 Закону України «Про державну службу», якою передбачене, що у разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Між тим, дослідивши акт службового розслідування суд дійшов до висновку про не обґрунтованість доводів позивача, виходячи із наступного.

Згідно з п.1.1,1.2 Інструкції №57 вона встановлює порядок організації та проведення радіаційного контролю транспортних засобів і вантажів. Інструкція призначена для державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища (далі - держекоінспектори) Державної екологічної інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України, які виконують роботи з обстеження транспортних засобів і вантажів, що

підлягають екологічному контролю, у пунктах пропуску через державний кордон та на митній території України. Дія Інструкції поширюється на всі транспортні засоби і

вантажі, які переміщуються через митний кордон України залізничним, автомобільним, морським, річковим, повітряним та трубопровідним транспортом і підлягають екологічному контролю.

Пунктом 5.2 встановлено, що РК транспортних засобів і вантажів, які переміщуються через державний кордон, передбачає чотири послідовні етапи (рівні):

- експрес-контроль наявності іонізуючого випромінювання, яке іде від об'єкта, що контролюється (здійснюється стаціонарними приладами РК);

- детальний контроль, який здійснюється службою екологічного контролю за допомогою переносних дозиметричних приладів та шляхом візуального огляду об'єктів з метою виявлення контейнерів або матеріалів, які призначено для екранування іонізуючого

випромінювання (через відсутність стаціонарних приладів РК підконтрольних об'єктів починається з цього рівня);

- поглиблений контроль затриманих об'єктів за допомогою обладнання пересувної або найближчої стаціонарної лабораторії державної санітарно-епідеміологічної служби;

- комплексний контроль та ідентифікація радіаційного забруднення затриманих об'єктів (визначення його кількісного та якісного радіонуклідного складу), які проводяться державною санітарно-епідеміологічною службою.

Згідно з п.5.3 Інструкції експрес-контроль є обов'язковим для всіх об'єктів,

підконтрольних службі екологічного контролю, що переміщуються через державний кордон України (при наявності на пункті пропуску стаціонарних приладів РК).

Пунктом 5.4 Інструкції встановлено, - якщо апаратурою радіаційного експрес-контролю зафіксовано перевищення природного радіаційного фону, то здійснення подальшого детального контролю є обов'язковим. Перед його здійсненням держекоінспектор зобов'язаний поінформувати начальника поста екологічного контролю про факт виявлення потенційно радіаційно небезпечного об'єкта та про всі наступні дії.

Відповідно до п. 5.5 Інструкції РК вантажів, що переміщуються через державний кордон у пунктах пропуску для морського сполучення, у випадках, коли

експрес-контроль за допомогою стаціонарних установок неможливо здійснити (за характером вантажу або в разі відсутності стаціонарних установок тощо), повинен проводитись перед розвантаженням (навантаженням) суден. У цьому разі РК починається

з другого рівня і здійснюється за допомогою переносної апаратури.

Згідно з п 5.6 якщо прилади радіаційного експрес-контролю або

детального контролю, який здійснюється замість нього, не фіксуют перевищення природного радіаційного фону, то проведення контролю за наступними рівнями не є обов'язковим і об'єкт може бути пропущено через державний кордон.

Кабінетом Міністрів України 13.10.2015 року прийнята постанова №953 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо здійснення екологічного контролю», яка набрала чинності з 26.12.2015 року, про що згідно акту службового розслідування окремо особисто доведено до відома держінспекторів постів.

Зазначеною постановою зокрема доповнений пп. 5 п 2 постанови КМУ від 05.10.2011 року N 1031 "Деякі питання здійснення державного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України" підпункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: "У разі наявності та належного функціонування у пунктах пропуску комплексів автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів радіологічний контроль таких товарів здійснюється виключно у разі перевищення природного радіаційного фону.".

Пункт 1 постанови КМУ від 20.03.1995 року №198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон» викладений у новій редакції, в якій зокрема, зазначено, що державній екологічній інспекції забезпечити здійснення у пунктах пропуску через державний кордон радіологічного контролю товарів, що визначаються Кабінетом Міністрів України, наземних транспортних засобів (крім легкових автомобілів та наземних транспортних засобів, щодо яких комплексами автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів не виявлено перевищення природного радіаційного фону). Комплекси автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів повинні автоматично оповіщувати про перевищення природного радіаційного фону (в місці встановлення) за гамма-випромінюванням на 20 відсотків та виявлення нейтронного випромінюванням. Екологічний контроль у пунктах пропуску через державний кордон здійснюється державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища (крім випадків здійснення екологічного контролю у формі попереднього документального контролю).

Також постановою КМУ №953 від 13.10.2015 року внесені зміни у п.7 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою КМУ від21.05.2012 року №451, зокрема доповнено пункт після абзацу сьомого новими абзацами такого змісту:" У пунктах пропуску, в яких функціонують комплекси автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів, радіологічний контроль товарів здійснюється виключно у разі перевищення природного радіаційного фону, встановленого комплексами автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів.Інформація про перевищення природного радіаційного фону, встановленого комплексами автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів, передається Держекоінспекції в порядку, встановленому Держекоінспекцією та власником такого обладнання.

В акті службового розслідування зазначено, що Держекоінспекцією з Одеським прикордонним загоном за погодженням з Одеською митницею, Іллічівською філією ДП «АМРУ», Одеською філією ДП «АМРУ» розроблений та затверджений 24.12.2015 року Порядок передачі інформації про перевищення природного радіаційного фону, отриманого від комплексів автоматизованого контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів в пунктах пропуску (контролю) через державний кордон України.

В п.1 Порядку зазначено, що він розроблений на виконання п.7 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними (а.с.155-157).

В акті службового розслідування зазначено, що відповідно до законодавства, у тому числі вказаного Порядку, Інструкції №57 після оповіщення комплексами автоматизованої и контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів про перевищення природного радіаційного фону в місці встановлення держінспектор, отримавши про це відповідне повідомлення, зобов'язаний здійснити радіологічний контроль транспортного засобу та вантажу, з метою виявлення можливого радіонуклідного забруднення. У разі виявлення ділянок з перевищенням фонових значень на поверхні транспортного засобу держінспектор повинен провести наступний рівень радіаційного контролю, з метою виявлення причин перевищення.

Проведення другого рівня радіаційного контролю здійснюється на спеціально обладнаному окремому майданчику.

Держекоінспектор несе відповідальність згідно з чинним законодавством за несвоєчасне виконання процедур радіаційного контролю, необґрунтоване затримання осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, що переміщуються через митний кордон.

Згідно акту службового розслідування, знаходячись на чергуванні державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря - ОСОБА_2 не здійснивши радіологічний контроль автомобіля НОМЕР_2, як те вимагає службовий обов'язок, визначив, що транспортний засіб та вантаж радіаційно забруднені і прийняв рішення щодо проведення радіаційного контролю на окремому майданчику, з перевищенням своїх службових повноважень, що призвело до значних збитків у вигляді фінансових та часових втрат для транспортно-експедиторській компанії.

Крім того, на розгляд комісії потрапили публікації з мережі Інтернет, які були здійсненні ОСОБА_2 25.01.2016р., з яких вбачається, що ОСОБА_2 вважає свої дії щодо затримання автотранспорту правомірними та наголошує, що в наступну зміну він буде знову зупиняти автотранспорт та саботувати роботу ПЕК «ОМТП». У зв'язку з чим, комісія дійшла до висновку про умисний характер дій державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря - ОСОБА_2 щодо затримки проходження радіологічного контролю в пункті пропуску через державний кордон.

З урахуванням викладеного, комісія рекомендувала керівництву Інспекції вжити заходи дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1

Суд вважає доведеним службовим розслідуванням, яке оформлене актом від 15.03.2016 року, факт неналежного виконання позивачем своїх функціональних службових обовязків під час знаходження на службі 23-24.01.2016 року.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що він отримував доручення від керівництва, які суперечать чинному законодавству, оскільки жодних доказів цих обставин у судовому засіданні не надано.

Крім того, згідно з посадовою інструкцією провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» ОСОБА_1, якій займав таку посаду, самостійно реалізує повноваження Дерекоінспекції при здійсненні екологічного та радіологічного контролю вантажів та транспортних засобів в пунктах пропуску державний кордон України, у звязку з чим має визначену Інструкцією велику кількість повноважень та самостійно приймає рішення. Відповідно до Інструкції про прийняті ним рішення інспектор інформує керівництво лише щодо затримки підконтрольних вантажів і транспортних засобів, що перетинають державний кордон України та про випадки забруднення навколишнього середовища (а.с.137-139).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини по справі, оцінуючи надані сторонами докази суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164,256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря про поновлення на роботі на посаді провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» з 28.03.2016 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря про поновлення на роботі на посаді провідного спеціаліста - держінспектора відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон посту «Одеський морський торговельний порт» з 28.03.2016 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

05 липня 2016 року.