Справа № 2-а-1562/09/2117
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 р.Справа № 2-а-1562/09/2117

Категорія: П-2.19.6.Головуючий в 1 інстанції: Чирський Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Єщенка О.В.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка, Херсонської області на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про зобовязання нарахувати та стягнути щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за 2006 - 2008 роки, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в м. Нова Каховка Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначив, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак, з 01 січня 2006 року його щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Судовим рішенням зобов'язано УПФУ нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 02.04.2006 р. по 31 грудня 2006 року, з 09.07.2007 р по 31.12.2007 р та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У поданій апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на порушення судом норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 має статус "дитини війни", так як станом на 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років. В підтвердження судом до матеріалів справи залучена копія посвідчення (арк. 6).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" він має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2008 роках не проводилися.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону України від 19.01.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 р.»відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 позивачка мала право на отримання соціальної допомоги з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно, а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З всіма вказаними висновками не може погодитися колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії "дітям війни", то вимоги позивачки, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивача на підвищення пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо визнання неправомірними дій УПФУ з відмови у виплаті соціальної допомоги "дитині війни" відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з огляду на таке.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а відтак з моменту прийняття цього рішення позивачка мала право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ч.1 ст.100 КАС України, на які, у своїх запереченнях звертав увагу відповідач.

Вказаною нормою Закону, що діяла на час розгляду справи, визначено: «Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін».

Частиною 2 ст.99 КАС України визначено річний строк для звернення до адміністративного суду. Отже права та інтереси позивача можуть бути захищені судом в межах річного строку.

Оскільки, в наслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої дійшов до невірного висновку щодо права позивача на виплату соціальних виплат у 2006 році та не застосував, на вимогу відповідача, ч.1 ст.100 КАС України, колегія суддів суду апеляційної інстанції, вважає за необхідне, на підставі ст.202 КАС України, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 100, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка - задовольнити.

Постанову Новокаховського міського суду від 16 липня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка про зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»за період з 2006 року по 2008 рік скасувати та прийняти нову постанову суду.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 відсотків пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачене підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2008 року 31.12.2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі 20 днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Домусчі С.Д.

Суддя: Єщенко О.В.