Справа № 826/10967/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Київ К/800/44520/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості сум фактичних витрати на виплату пенсій,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування») на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Управління ПФУ пред'явило у суді позов до ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії «УкрНДІгаз» про стягнення заборгованості по відшкодуванню коштів на виплату різниці між пенсіями, призначеними науковим працівникам згідно із Законом України від 13 грудня 1991 року № 1977-XII "Про наукову і науково-технічну діяльність" (далі - Закон № 1977-XII), та пенсіями, обчисленими цим особам відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 443 542,70 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року, позовні вимоги Управління ПФУ задоволено. Стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь Управління ПФУ заборгованість з відшкодування витрат на виплату різниці між сумами пенсій, призначених відповідно до Закону № 1977-XII, та сумами пенсій, призначених відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 443 542,70 грн.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу Управління ПФУ просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що філія «УкрНДІгаз» є відокремленим структурним підрозділом Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (в подальшому реорганізованої у 2012 році ПАТ «Укргазвидобування») без статусу юридичної особи, та зареєстрована в Управлінні ПФУ як платник страхових внесків.

Відповідно до статті 80 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII „Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються та виплачуються органами Пенсійного фонду за місцем роботи або за місцем проживання заявника (пенсіонера).

Згідно з обставинами справи Управлінням ПФУ виплачуються наукові пенсії працівникам філії ПАТ „Укргазвидобування", що знаходиться в місті Харкові. Саме позивач нараховує та виплачує вказані пенсії та контролює розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсій, що позивачем не заперечується.

Отже, Управління ПФУ, що виплачує наукові пенсії працівникам філії ПАТ „Укргазвидобування", має повноваження щодо контролю та направлення повідомлень відносно розміру витрат на фінансування різниці у розмірі пенсій та сплаті відповідачем різниці у розмірі пенсії відповідно діючого законодавства, оскільки органи Пенсійного фонду у місті Києві, де знаходиться відповідач, не виплачує вказані пенсії та не має відомостей щодо їх виплат, розмірів і наявності заборгованості.

Отже, Управління ПФУ мало право на звернення до суду з вимогою про стягнення з ПАТ „Укргазвидобування" суми заборгованості, як територіальний орган Пенсійного фонду України за місцезнаходженням філії ПАТ „Укргазвидобування" - Українського науково-дослідного інституту природних газів.

Відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону № 1977-ХІІ різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми Закону № 1977-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 24 березня 2004 року була прийнята постанова № 372 про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право вказані особи (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктами 5, 8 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. При цьому, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підприємства, установи та організації зобов'язані самостійно визначати суму на фінансування різниці у розмірі призначеної пенсії, котра підлягає сплаті у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують її органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням.

Супровідними листами від 15 квітня 2013 року № 3331/03-33, 14 лютого 2013 року № 1674/03-33, 15 березня 2013 року № 2457/03-33 Управлінням ПФУ направлено на адресу філії повідомлення про суми витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумою пенсій, призначених згідно Закону № 1977-XII і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на загальну суму відшкодування 443 542,70 грн.

Правомірність направлення філії ПАТ "Укргазвидобування" повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-XII і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів вже встановлена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на недоведеність відповідачем виконання обов'язку, передбаченого Законом № 1977-ХІІ, та сплати у встановленому чинним законодавством порядку Управлінню ПФУ коштів для фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 443 542,70 грн.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, якщо визнає, що при їх ухваленні суди не порушили норми матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи касаційних скарг правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.В. Головчук

Ю.К. Черпак