Справа № 824/404/16-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/404/16-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Спіжавка Г.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4.

Крім того, із вказаним позовом, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Частиною першою статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (Закон №3674-VI).

Частиною 3 статті 6 Закону №3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розміри ставок судового збору визначено статтею 4 Закону №3674-VI. Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. В свою чергу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн.

Як видно зі змісту позовної заяви, вона містить дві вимоги, одна з яких немайнового характеру, друга - майнового, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997, податковий номер: НОМЕР_2; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначеною розрахунковою сумою відшкодування у розмірі 3072 (три тисячі сімдесят два) долара США 23 цента;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича подати окремим файлом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інфомацію щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 01.12.1997, податковий номер: НОМЕР_2; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1) із розрахунковою сумою відшкодування у розмірі 3072 (три тисячі сімдесят два) долара США 23 цента з метою збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У зв'язку із вказаним, при зверненні до адміністративного суду із даним позовом, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1316,64 грн:

- за вимогу немайнового характеру 551,20 грн (0,4 х 1378,00);

- за вимогу майнового характеру 765,44 грн (1% від ціни позову).

Судовий збір за майнову вимогу визначається наступним чином.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача подати додаткову інфомацію щодо нього до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інфомацію щодо ОСОБА_1 із розрахунковою сумою відшкодування у розмірі 3072 (три тисячі сімдесят два) долара США 23 цента.

Станом на день звернення до суду позивача з позовом, офіційний курс долара США, встановлений НБУ становив 2491.4945 до 100. Тому, з урахуванням зазначеного курсу, ціна позову в частині вимоги майнового характеру в гривнях становить 76 544,44 грн. З урахуванням визначеної в Законі №3674-VI ставки, розмір судового збору за вказану вимогу становить 765,44 грн.

В свою чергу, позивач разом із позовом подав заяву, в якій просив суд звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування вказував, що зважаючи на скрутне матеріальне становище, недостатнього заробітку та підвищені ставки судового збору, позивач не в змозі виконати обов'язок щодо його сплати. Пояснив, що відшкодування грошових коштів за вкладом у банку є єдиним його збереженням, інших грошових коштів у позивача немає.

Розглянувши вказане клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом № 3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановлений законом порядку, а наведені ним обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 статті 9 Закону № 3674-VI кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд також враховує, що зазначене буде суперечити завданню та меті надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору.

Отже, позивач, за подання позову, що містить дві вимоги майнового та немайнового характеру повинен сплатити судовий збір у розмірі 1316,64 грн, однак доказів сплати судового збору до суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява подана позивачем без додержання вимог ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно у термін встановлений судом надати докази сплати судового збору або надати докази, що свідчать про неможливість виконати зазначений обов'язок.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 108, ст.165 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви - п'ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

5. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику разом з доданими матеріалами.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.Г. Спіжавка