Справа № 804/2493/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 р. Справа № 804/2493/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Свінухова О.В.,
представника відповідача Васюченка М.Е.,
представника відповідача Одіяк К.Ю.,
Позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу, відображених в акті від 02.10.2015 №3287/15-2/34823177 щодо неправомірності від'ємного значення, за наслідками реалізації на експорт товарів, придбаних у ТОВ з ІІ «Кольорові метали» та ТОВ «Проско Ресурси» та відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за результатами таких операцій. Позивач вказує на те, що господарські операції з контрагентами - продавцями: ТОВ з ІІ «Кольорові метали» та ТОВ «Проско Ресурси» дійсно мали місце, що підтверджується всіма необхідними первинними документами; в подальшому придбані у зазначених підприємств товари реалізовані на експорт, що підтверджується вантажно - митними деклараціями, що у свою чергу дає право позивачу на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2280479,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 804/2493/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.06.2016.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти адміністративного позову, просили суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) видами діяльності позивача є: код КВЕД 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Як встановлено судом, ТОВ «Юмін» відповідачу подано декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в якій задекларовано до відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок платника у банку (рядок 23.2 декларації) суму у розмірі 2280489,00 грн.
Як свідчать матеріали справи, від'ємне значення у вказаній сумі утворилося внаслідок здійснення позивачем експортних операцій з продажу каоліну хімічного збагачення, пісків природних, концентрату цирконового зернистого, концентрату ставролітів, концентрату ільменітового, концентрату дістен - сіліманітового зернистого за межами митного кордону України.
Відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Юмін» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за липень 2015 року, результати якої оформлені актом від 02.10.2015 № 3287/15-2/34823177.
Згідно з висновками означеного акту в порушення вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України у ТОВ «Юмін» відсутнє право на отримання суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, відображеної у рядку 23.2 декларації з ПДВ за липень 2015 року у розмірі 2280479,00 грн. Отже, в ході здійсненої перевірки відповідачем не підтверджено право ТОВ «Юмін» на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2280479,00 грн., задекларованій у декларації з ПДВ за липень 2015 року.
Зі змісту акта перевірки від 02.10.2015 № 3287/15-2/34823177 видно, що висновки відповідача про відсутність у ТОВ «Юмін» права на бюджетне відшкодування ґрунтуються на наступному.
По - перше, виробниками експортованих ТОВ «Юмін» товарів є ТОВ «Проско Ресурси» (каолін) та ТОВ з ІІ «Кольорові метали» (концентрати руд кольорових металів: ільменітового, дистен - силіманітового, ставролітового та рутилового), які для ТОВ «Юмін» є пов'язаними особами, а саме: директор ТОВ «Проско Ресурси» Лобач Олександр Леонідович одночасно є директором ВАТ «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат», ТОВ «ДВС Компані ЛТД», ТОВ II «Адресъ», ТОВ «Юкрейн мінералс». Засновниками ТОВ «Проско Ресурси» є ТОВ «Юкрейн Мінералс» (99,74%) та ТОВ II «Адресъ» (0,26%). Засновниками ТОВ «Юмін» є ТОВ «Юкрейн Мінералс» (99%), ТОВ II «Адресъ» (1%). ТОВ «Юкрейн Мінералс» також є засновником ТОВ II «Адресъ», ТОВ «Проско Ресурси», ТОВ «Юмін».
По - друге, взаємовідносини ТОВ «Юмін» із ТОВ з II «Кольорові метали» в липні 2015 року не підтверджені зустрічною звіркою ДПІ за місцем реєстрації останнього.
У грудні 2014 року ТОВ «Юмін» придбало у ТОВ «Проско Ресурси» основні засоби (виробниче обладнання для добування каоліну) на загальну суму 15170160,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2528360,00 грн., які в цьому ж періоді надані ТОВ «Проско Ресурси» в оренду. При цьому, серед видів діяльності ТОВ «Юмін» відсутній такий вид діяльності як «надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна». При виїзді на місце розташування вказаних основних засобів фахівцями ДПІ встановлено, що це обладнання ТОВ «Проско Ресурси» використовує для здійснення основного виду діяльності - добування каоліну.
Відповідно до умов укладених ТОВ «Юмін» експортних договорів фактичними відправниками експортованої продукції є ТОВ «Проско Ресурси» та ТОВ з II «Кольорові метали». Тобто, в даному випадку ТОВ «Юмін» виступає посередником, оскільки не здійснює, виробництво продукції та не є фактичним відправником товару.
Згідно з висновками податкового органу вищезазначені факти свідчать про те, що єдиною метою укладення угод між ТОВ «Юмін», ТОВ «Проско Ресурси» та ТОВ з II «Кольорові метали» є штучне створення податкового кредиту з ПДВ та одержання економічного ефекту у вигляді відшкодування ПДВ з бюджету.
Як зазначено відповідачем, ТОВ «Юмін» здійснює експорт товарів, походження яких не встановлено. Отже, для визнання права ТОВ «Юмін» на одержання бюджетного відшкодування необхідно більш детальне дослідження постачальників на походження товару.
З матеріалів справи встановлено, що 05.03.2014 між ТОВ з ІІ «Кольорові метали» (продавець) та ТОВ «Юмін» (покупець) укладений договір купівлі - продажу № 462, на підставі якого першим було реалізовано позивачеві у липні 2015 року товар: концентрат ільменітовий, ставролітовий, концентрат дистен - силіманітовий КДСЗ, що підтверджується видатковими накладними від 02.07.2015 № ЦМ02/07-04, від 10.07.2015 № ЦМ10/07-03, від 14.07.2015 №ЦМ14/07-04, від 17.07.2015 №ЦМ17/07-04, від 22.07.2015 №ЦМ22/07-07, від 31.07.2015 №ЦМ31/07-04. Всього на суму у розмірі 3307140,00 грн.
Оплата ТОВ «Юмін» на користь ТОВ з ІІ «Кольорові метали» підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, що наявні в матеріалах справи (а.с. 97 - 105, т.1).
Також, у липні 2015 року ТОВ «Юмін» здійснював придбання коаліну у ТОВ «Проско Ресурси» на підставі договору поставки від 29.04.2013 №73/13ПР та згідно специфікації № 27 на постачання товару в липні 2015 року.
Товар відпущений на підставі видаткових накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 120 - 158, т. 1).
На підтвердження проведення позивачем оплати на користь ТОВ з ІІ «Кольорові метали» позивачем надані банківські виписки з рахунку ТОВ «Юмін», які містяться в матеріалах справи (а.с.159 - 177, т. 1).
Між ТОВ «Юмін» (поклажодавець) з ТОВ «Проско Ресурси» (зберігач) укладений договір відповідального зберігання від 30.11.2012 № 312/12 ПР, на підставі якого ТОВ «Проско Ресурси» зобов'язалося на замовлення позивача зберігати товар. Вказаними обставинами обумовлюється відвантаження товару кінцевому споживачу (імпортеру) саме контрагентом - продавцем позивача - ТОВ «Проско Ресурси».
Як встановив податковий орган під час перевірки, розбіжності між задекларованими зобов'язаннями та податковим кредитом ТОВ з ІІ «Кольорові метали», ТОВ «Проско Ресурси» з показниками ТОВ «Юмін» відсутні.
Вказаний товар позивачем в подальшому відвантажений на експорт на підставі зовнішньоекономічних контрактів, які містяться в матеріалах справи (а.с. 1 - 113, т. 2), що підтверджується вантажно - митними деклараціями, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 114 - 228, т. 2).
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Частиною 1 ст. 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 43 ГК України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь - яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.
Главою 15 Митного кодексу України врегульоване питання експорту товарів. Згідно зі ст. 82 Митного кодексу України експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.
Згідно з п.п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства судом відхиляються доводи податкового органу, що оскільки ТОВ «Юмін» виступає посередником, з огляду на те, що не здійснює виробництво продукції та не є фактичним відправником товару, метою його діяльності є штучне створення податкового кредиту з ПДВ та одержання економічного ефекту у вигляді відшкодування ПДВ з бюджету, оскільки чинне господарське та податкове законодавство не забороняє суб'єктам господарювання виступати посередниками між виробником та кінцевим споживачем товару, якщо таке посередництво має своїм результатом отримання прибутку перших двох та задоволення споживчих потреб останнього у такому ланцюгу.
У відповідності до п. 195.1.1 ст. 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з експорту товарів (супутніх послуг), якщо їх експорт підтверджений митною декларацією, оформленою відповідно до вимог митного законодавства.
Згідно з п. 198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
З наведених норм чинного законодавства випливає, що оскільки експортні операції є об'єктом обкладання ПДВ, експортер має право на бюджетне відшкодування сум ПДВ, сплачених постачальникам. Порядок визначення суми, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків врегульовані ст. 200 Податкового кодексу України.
Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України).
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті ПК України, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу (п. 200.4 ст. 200 ПК України).
Алгоритм дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ врегульовано у статті 200 Податкового кодексу України.
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п. 200.7 ст. 200 ПК України).
До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону (п.200.8. ст. 200 ПК України).
Пунктом 200.19 ст. 200 ПК України визначені критерії платників податку, одночасна відповідність яким є підставою для внесення заяви про повернення суми бюджетного відшкодування такого платника до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, зазначеного у підпункті «а» підпункту 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті:
Право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям:
не перебувають у судових процедурах банкрутства відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;
юридичні особи та фізичні особи - підприємці, включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і до цього реєстру стосовно них не внесено записів про:
а) відсутність підтвердження відомостей;
б) відсутність за місцезнаходженням (місцем проживання);
в) прийняття рішень про виділ, припинення юридичної особи, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
г) визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до установчих документів юридичної особи;
ґ) припинення державної реєстрації юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та стосовно таких осіб відсутні рішення або відомості, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
мають необоротні активи, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує у три рази суму податку, заявлену до відшкодування, або отримали терміном на один рік від банківської установи, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, фінансову гарантію, що діє з дня подачі відповідної заявки про повернення суми бюджетного відшкодування (у разі якщо за результатами перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства в частині зайво заявлених сум податку до бюджетного відшкодування, така фінансова гарантія має бути продовжена додатково на термін до двох років), а також:
а) здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів)
б) здійснили інвестиції в необоротні активи у розмірах не менше ніж 3 мільйони гривень протягом останніх 12 календарних місяців. Платникам податку, які отримали право на автоматичне бюджетне відшкодування виходячи із цього критерію, сума такого відшкодування сукупно не може перевищувати суму податку, сплачену у складі вартості придбаних (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України)/споруджених необоротних активів незалежно від того, чи були вони введенні в експлуатацію;
не мають податкового боргу.
Відповідачем під час розгляду справи не доведена невідповідність ТОВ «Юмін» вищенаведеним критеріям.
Позивачем на підтвердження здійснення експортних операцій надані суду вантажно -митні декларації на вивезення товару, які оформлені відповідно до вимог глави 40 Митного кодексу України, копії яких залучені до матеріалів справи.
Судом встановлено, що ТОВ з II «Кольорові метали» надано ТОВ «Юмін» Податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за II квартал 2015 року, який було доставлено до Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області 18.08.2015.
Отже, зазначені в акті перевірки доводи відповідача щодо неподання такого розрахунку ТОВ з II «Кольорові метали» та, відповідно неможливості встановлення походження експортованого ТОВ «Юмін» товару не відповідають дійсності.
Щодо доводів відповідача про відсутність у підприємства ТОВ «Юмін» такого виду діяльності, як «надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», що унеможливлює передачу останнім майна (основних засобів) в оренду та свідчить про придбання основних засобів у ТОВ «Проско Ресурси» у грудні 2014 року задля іншої мети, такі доводи судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що можливість або неможливість позивача здавати в оренду майно в даному випадку безпосередньо не стосується заявленої суми до бюджетного відшкодування, оскільки така сума утворилася внаслідок експортних операцій позивача з реалізації товару, а не із суми послуг за надання в оренду майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Підтвердити право Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (ідентифікаційний код 34823177) на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображене у рядку 23.2 декларації з ПДВ за липень 2015 року на суму 2280479,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 червня 2016 року

Суддя О.В. Царікова