Справа № 503/44/15-а
Суддя: Сопільняк О. М.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________Справа № 503/44/15-а
Провадження №2-а/503/2/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області про визнання незаконною відмову у визначенні пільгового стажу та зобовязання призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 20 січня 2015 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити вказану пенсію та виплачувати її з дня подання заяви про її призначення (а.с.2-7).

20 жовтня 2015 року, після скасування ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2015 року ухвалених в цій адміністративній справі рішень судів першої та апеляційної інстанцій, справа надійшла до суду першої інстанції для нового розгляду (а.с.123-127)

В судовому засіданні під час нового розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 (діє відповідно до договору про надання правової допомоги від 14 грудня 2014 року а.с.14-15) позовні вимоги уточнили та пояснили, що з 02 січня 1986 року по 01 лютого 1997 року позивач безперервно працював акумуляторником на шахті «Загнітково», має загальний трудовий стаж тривалістю більше 28 років, з яких стаж роботи на шахті в підземних умовах 11 років.

Після досягнення 50-ти років позивач у листопаді місяці 2014 року звернувся до УПФУ в Кодимському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак відповідач відмовився зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача у шахті з 21 серпня 1992 року по 01 лютого 1997 року через не проведення атестації робочих місць на підприємстві, де працював позивач. З цих підстав відповідач відмовив у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважають таку відмову неправомірною, оскільки трудова книжка позивача, яка є основним документом про наявність трудового стажу (загального та пільгового), містить всі необхідні відомості, які підтверджують безперервний стаж роботи позивача в період з 1986 по 1997 р.р. на посаді, передбаченій Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з підземними умовами праці з повним робочим днем, а не проведення атестації робочих місць не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього періоду роботи до пільгового стажу.

З цих підстав просили визнати протиправною відмову відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 21 серпня 1992 року по 01 лютого 1997 року та зобовязати його призначити, нарахувати і виплачувати з часу звернення передбачену пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком на пільгових умовах.

Заперечуючи проти задоволення вказаного адміністративного позову, представник відповідача ОСОБА_3 (діє відповідно до довіреності №405/07 від 18 лютого 2016 року строком дії 1 рік) в судовому засіданні вказала, що відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за віком на пільгових умовах може бути призначена працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, за результатами атестації робочих місць, після досягнення чоловіками 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У позивача відсутній пільговий стаж, необхідний для призначення пенсій з цих підстав, оскільки в період з 21 серпня 1992 року по 01 лютого 1997 року атестації робочих місць в МДП «Гірняк» не проводилась, а тому цей період роботи не може бути зарахований до пільгового стажу. Без цього періоду позивач має лише 6 років пільгового стажу, чого недостатньо для призначення пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім цього, додані до заяви про призначення пенсії уточнюючі довідки видані не належним підприємством, а тому не можуть бути враховані при обчисленні позивачеві стажу.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд визнає позов необґрунтованим та вважає необхідним відмовити в його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з частиною 1 пункту 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Позовні вимоги позивача, по суті, стосуються відмови відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому у відповідності з пунктом 4 частини 1 статті 18 КАС України вказаний спір підсудний Кодимському районному суду, як адміністративному суду.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року пенсійне забезпечення в Україні здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту першого Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №384/2011 від 06 квітня 2011 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктами 1 та 3 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22 грудня 2014 року, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України, основним завданням яких, окрім іншого, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Отже, управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області є належним відповідачем у даній адміністративній справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в листопаді місяці 2014 року звернувся до УПФУ в Кодимському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він досяг віку 50-ти років, має загальний трудовий стаж більше 28 років, з яких більше 11 років пільгового стажу роботи в шахті з підземними умовами праці.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області №10 від 04 грудня 2014 року у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено через відсутність у нього необхідного пільгового стажу, який за розрахунками відповідача склав 6 років. При цьому, період роботи позивача з 21 серпня 1992 по 01 лютого 1997 року до пільгового стажу не включений через не проведення атестації робочих місць за місцем роботи позивача.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції станом на день звернення позивача до УПФУ із заявою про призначення пенсії листопада 2014 року) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що існує дві безумовні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: а) перебування працівника на посаді, передбаченій Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників; б) атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року.

Статтею 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення та статтею 48 КЗпП України, а також пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, ведення якої має відповідати Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України N58 від 29 липня 1993 року.

Уточнюючі довідки надаються у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 додав трудову книжку серії БТ-І №9713419 від 02 січня 1986 року, яка містить наступні записи:

- пункт 1 - 02 січня 1986 року позивача прийнято акумуляторником на шахту «Загнітково» Кодимського заводоуправління з підземними умовами праці з повним робочим днем (наказ №101 від 24 грудня 1985 року);

- пункт 3 01 квітня 1989 року переведений на посаду механіка шахти «Загнітково» з підземними умовами праці повний робочий день (наказ №27 від 31 березня 1989 року);

- пункт 4 19 листопада 1990 року переведений на посаду акумуляторника шахти «Загнітково» з повним робочим днем з підземними умовами праці (наказ №73-а від 19 листопада 1990 року);

- пункт 5 01 лютого 1991 року звільнений відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП у звязку з переведенням на роботу до малого державного підприємства «Гірняк» (наказ №14 від 01 лютого 1991 року);

- пункт 6 02 лютого 1991 року прийнятий по переводу до малого державного підприємства «Гірняк» на посаду акумуляторника з підземними умовами праці з повним робочим днем (наказ №2 від 01 лютого 1991 року);

- пункт 7 01 лютого 1997 року звільнений з посади акумуляторника МДП «Гірняк» за власним бажанням (наказ №2 від 01 лютого 1997 року).

Займані позивачем посади акумуляторника шахти «Загнітково» з повним робочим днем з підземними умовами праці за період з 02.01.1986 року по 01.04.1989 року та з 19.11.1990 року по 01.02.1997 року та механіка цієї ж шахти з такими ж умовами праці в період з 01.04.1989 року по 19.11.1990 року, були передбачені підпунктом «а» пункту 1 Розділу І «Гірничі роботи» (позиція «1010100а») Списку №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо небезпечними і особливо тяжкими умовами праці, зайнятість в який дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року та підпунктом «а» пункту 1 Розділу І «гірничі роботи» Списку №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №162 від 11 березня 1994 року, які були чинними з 26 січня 1991 року по 16 січня 2003 року в період роботи позивача та передбачали віднесення до Списку №1 всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах.

Зазначені посади віднесені до Списку №1 і підпунктом «а» пункту 1 розділу І Списку №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, які набули чинності 16 січня 2003 року та теж відносять до цього Списку всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах.

Отже, надані позивачем документи підтверджують факт його роботи на посаді акумуляторника та механіка шахти «Загнітково» з повним робочим днем з підземними умовами праці за період з 02.01.1986 року по 01 лютого 1997 року.

Іншою підставою для призначення пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є атестація робочих місць.

Так, згідно з пунктами 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (набрала чинності з 21 серпня 1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками в галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктом 4 вказаного Порядку проведення атестації робочих місць встановлено, що атестація робочих місць проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок застосування Списків №№1 та 2), під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п.3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови: а) підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та б) за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року, тобто після набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника (пункт 4.2 Порядку застосування Списків №№1 та 2).

Відповідно до пункту 4.3 цього Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року у

разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4. Порядку застосування Списків №№1 та 2).

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за

результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (пункт 4.5 Порядку застосування Списків №№1 та 2).

Відтак, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вказаних обставин або однієї з них (зокрема не проведення атестації робочих місць) не породжує виникнення у особи права на зарахування пільгового стажу (відповідна правова позиція викладена в ухвалах колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2016 року (справи №К/800/61873/14, http://reyestr.court.gov.ua/Review/56548627 та №К/800/37300/14, http://reyestr.court.gov.ua/Review/56615778).

Аналогічний правовий висновок міститься і в постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та від 10 березня 2015 року, прийнятих у справах щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, які відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України є обовязковими для суду (справи №21-183а13, http://reyestr.court.gov.ua/Review/34064367 та №21-51а15 - http://reyestr.court.gov.ua/Review/43721135).

Судом встановлено, що атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць в шахті «Загнітково» не проводилась взагалі, а тому відмова УПФУ в Кодимському районі зарахувати період роботи позивача на посаді акумуляторника шахти «Загнітково» з 21 серпня 1992 року по 01 лютого 1997 року до пільгового стажу внаслідок відсутності документів на підтвердження проведення атестації цієї посади на підприємстві є вірним і відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.162,163,167,244-2,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області про визнання незаконною відмову у визначенні необхідного для призначення пенсії пільгового стажу та зобовязання призначити, нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4