Справа № 2а-334/12/1370
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року № 2а-334/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю представника позивача Чорнія А.О., представника відповідача Ониська З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" (надалі - ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Залізничного районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.07.2011 року №/24846, №/24845.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані рішення винесені з грубим порушенням чинного законодавства України, без жодних на те правових підстав, відтак підлягають скасуванню. Вказує, що у ст. 86 ПК України не передбачено можливості оформлення результатів перевірки документом про допущення описки в акті перевірки, як це було зроблено відповідачем, відтак вважає, що вішення податкового органу прийняті з порушенням закону та підлягають скасуванню. Стосовно по операціях з отримання аудиторських послуг зазначає, що навіть при достатній кількості фахівців -бухгалтерів, товариство, як підприємство з іноземними інвестиціями, зобов'язане виконувати вимоги чинного законодавства, а саме на виконання ст. 8 Закону про аудит нести витрати по проведенню обов'язкової аудиторської перевірки. Проміжна фінансова звітність також підлягає обов'язковому підтвердженню незалежних аудиторів на вимогу банківських установ, засновників товариства для прийняття управлінських рішень стосовно ведення господарської діяльності товариства. Вважають, що відображення понесених витрат виконавцем на здійснення аудиторських послуг у акті як обов'язковий реквізит не передбачений. Оскільки первинні документи, що підтверджують надання аудиторських послуг по проведенню добровільного аудиту безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю, відтак вважають, що ними правомірно віднесено вказані витрати до валових витрат підприємства. Стосовно отримання логістичних послуг зазначають, що для забезпечення господарської діяльності 26 господарських одиниць -структурних підрозділів мережі "Барвінок" не є достатнім штат фахівців розподільчого складу в кількості 13 чоловік для виконання вивантаження та завантаження товарів. Забезпечення щоденного обсягу робіт поставки товарів для покриття мережі "Барвінок" потребує надзвичайно великих трудових та технічних ресурсів, якими протягом дії договору про надання логістичних послуг, товариство не володіло. Відповідно для забезпечення безперебійного постачання товарів у мережі магазинів необхідні значні трудові та матеріальні ресурси, які забезпечуються виконанням договору про надання логістичних послуг. Після припинення дії вказаного договору товариство сформувало власний штат фахівців розподільчого складу в кількості 62 чол. Згідно штатного розпису введеного в дію з 02.08.2010 року. Стосовно операцій про надання логістичних послуг зазначають, що акти наданих логістичних послуг та додатки до них відповідають вимогам первинного документа, а представлені до перевірки договори та інші документи свідчать про підстави виникнення цивільних прав та обов'язків та про фактичне здійснення господарських операцій між товариством та ЗАТ "Ритейлінгова компанія "Євротек"". Стосовно висновків податкового органу про нецільове використання коштів отриманих у позику та власних обігових коштів, то такі спростовують тим, що описані в акті перевірки господарські операції здійснені ними виключно у межах господарської діяльності товариства про що також свідчить факт відсутності цих операцій у складі описаних перевіряючи ми неправомірно включених до складу валових витрат. У спростування твердження перевіряючи щодо визначення частки позики, що використана не у господарській діяльності по відношенню до загальної суми отриманої позики зазначають, що податковим органом в супереч чинному законодавству застосована своя особиста методика по визначенню середнього відсотка, який об'єднав в собі курсові різниці та відсотки за кредитом без врахування вимог ст..5.5.2, 7.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Позивач стверджує, що ними були представлені до перевірки договори та первинні документи які є достатніми доказами на підтвердження факту здійснення господарських операцій та які дають повне право товариству на віднесення витрат по цих операціях до складу валових витрат згідно п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: банківські виписки, договори, акти виконаних робіт, аудиторські висновки, податкові накладні та інші документи, що підтверджують понесення ними вказаних витрат, відтак вважають, що суми ПДВ правомірно відображені у складі податкового кредиту, сформованого на підставі поданих податкових накладних. Тому вважають, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті відповідачем протиправно та підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" в адміністративній справі №2а-334/12/1370 за позовом ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" до Державної податкової інспекції у Залізничному району м. Львова Львівської області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень №/24846 та №/24845 від 28.07.2011 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивачем було оскаржено постанову суду від 17.05.2012 року в апеляційному порядку.

Так, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року апеляційну скаргу ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року залишено без змін.

Не погодившись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 року касаційну скаргу ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" було задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 р скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 року зазначено про необхідність дослідити рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та з'ясування всіх обставин у справі з'ясувати характер та зміст спірних операцій позивача з його контрагентом, дослідити усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять зміст відповідних операцій, і на підставі цього зробити вмотивований висновок про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій.

Позивачем було подано письмові пояснення, в яких ним висловлено позицію щодо порушень зазначених в акті планової перевірки від 07.07.2011 року № 1773/23-2/35621418 на підставі котрих були винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення від 28.07.2011 року №/24846, №/24845 а саме:

Позивач щодо отриманих послуг по аудиту зазначає, що навіть при достатній кількості фахівців -бухгалтерів, товариство, як підприємство з іноземними інвестиціями, зобов'язане виконувати вимоги чинного законодавства, а саме на виконання ст. 8 Закону про аудит нести витрати по проведенню обов'язкової аудиторської перевірки. Проміжна фінансова звітність також підлягає обов'язковому підтвердженню незалежних аудиторів на вимогу банківських установ, засновників товариства для прийняття управлінських рішень стосовно ведення господарської діяльності товариства. Вважають, що відображення понесених витрат виконавцем на здійснення аудиторських послуг у акті як обов'язковий реквізит не передбачений. Оскільки надано усі первинні документи, що підтверджують надання аудиторських послуг по проведенню добровільного аудиту безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю підприємства, відтак вважають, що ними правомірно віднесено вказані витрати до валових витрат підприємства.

Щодо логістичних послуг отриманих згідно договору укладеного з ЗАТ «Ритейлінгова компанія «Євротек» зазначає що для забезпечення господарської діяльності 26 господарських одиниць -структурних підрозділів мережі "Барвінок" не є достатнім штат фахівців розподільчого складу в кількості 13 чоловік для виконання вивантаження та завантаження товарів. Забезпечення щоденного обсягу робіт поставки товарів для покриття мережі "Барвінок" потребує надзвичайно великих трудових та технічних ресурсів, якими протягом дії договору про надання логістичних послуг, товариство не володіло. Відповідно для забезпечення безперебійного постачання товарів у мережі магазинів необхідні значні трудові та матеріальні ресурси, які забезпечуються виконанням договору про надання логістичних послуг. Після припинення дії вказаного договору товариство сформувало власний штат фахівців розподільчого складу в кількості 62 чол. А отже на момент отримання даних логістичних послуг із наявним на тамтой час робочим персоналом без залучення ЗАТ «Ритейлінгова компанія «Євротек» було неможливе.

Стосовно висновків податкового органу про нереальність господарських операцій між ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» та ТзОВ «Пятий Фактор» зазначає що до перевірки було надано договір купівлі продажу від 01.12.2010 року №01/12/10 по придбало ТМЦ (бонети мінусової двосторонньої Linde) податкову, видаткову накладну копії платіжних доручень, копію сертифікату відповідності та специфікації до договору, а також зазначає що дане холодильне обладнення використовується підприємством в супермаркеті «Барвінок-25» що розташований за адресою: м.Самбір, вул. Шевченка 25/7 а отже має повне правово формувати податковий кредит з податку на додану вартість по даній господарській операції.

Стосовно висновків податкового органу про нецільове використання коштів отриманих у позику та власних обігових коштів, то такі спростовують тим, що описані в акті перевірки господарські операції здійснені ними виключно у межах господарської діяльності товариства про що також свідчить факт відсутності цих операцій у складі описаних перевіряючи ми неправомірно включених до складу валових витрат. У спростування твердження перевіряючи щодо визначення частки позики, що використана не у господарській діяльності по відношенню до загальної суми отриманої позики зазначають, що податковим органом в супереч чинному законодавству застосована своя особиста методика по визначенню середнього відсотка, який об'єднав в собі курсові різниці та відсотки за кредитом без врахування вимог ст..5.5.2, 7.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Позивач також стверджує, що ними були представлені до перевірки договори та первинні документи які є достатніми доказами на підтвердження факту здійснення господарських операцій та які дають повне право товариству на віднесення витрат по цих операціях до складу валових витрат згідно п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме: банківські виписки, договори, картку рахунку 506 за період що перевірявся. А також зазначає, ревізором підчас проведення перевірки не взято до уваги, що Позивач здійснював діяльність з роздрібної торгівлі в значній кількості супермаркетів, надавав маркетингові та мерчендайзингові послуги його Постачальникам здавав в оренду власне майно а така діяльність генерувала доходи, які і були використані для покритя витрат, описаних ревізором в акті перевірки. А в матеріалах справи відсутні буть-які документи які б вказували на те, що на покриття описаних ревізором витрат використовувалися саме кредитні кошти, а не власні кошти Позивача.

Тому позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення прийняті відповідачем протиправно та підлягають скасуванню.

Відповідач у ході розгляду справи №2а-334/12/1370 проти позовних вимог заперечив і подав до суду письмові заперечення. У своїх письмових запереченнях відповідач зазначає, що планової виїзної перевірки ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. встановлено порушення позивачем п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме -- завищення ним валових витрат в сумі 1400000 грн. в тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн. , за 3 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 900000 грн. та порушення ним пп.7.4.1, 7.4.4., 7.4.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» -- безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості отриманих аудиторських послуг всього в сумі 199999,99 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за червень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за липень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за грудень 2010 року в сумі 100000 грн.

ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» у перевіреному періоді уклало договори від 02.07.2010 року №84-А, 04.01.2011 року №7, 10.09.2010 року №183, 02.06.2010 року №62, 01.11.2010 року №212, та додаток до договорів від 07.12.2010 року № №2 із суб'єктом аудиторської діяльності в Україні, аудиторською фірмою ТзОВ «Аудиторська фірма «Компроміс -Аудит» на наданя аудиторських послух.

Відповідно до п.5.1 вказаних договорів сторонами передбачено, що оформлення документів за результатами наданих послуг здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про аудиторську діяльність»та чинних нормативів у формі аудиторського звіту.

Жодних документів на підтвердження підстав проведення аудиту позивачем не надано (рішення (наказу) керівника підприємства про проведення аудиту та письмової вимоги інвесторів -на підтвердження того, що їм потрібна регулярна, надійна, достовірна, порівняльна та доволі детальна інформація, на основі якої вони зможуть оцінити рівень дотримання підприємством вимог чинного законодавства та прийняти обґрунтовані й виважені рішення з питань управління підприємством, тощо).

Під час розгляду справи Львівським окружним адміністративним судом позивачем не подано копій аудиторських висновків, експертних висновків, актів, довідок про проведення аудиту, не надано доказів передачі вказаних документів від виконавця до замовника, копій свідоцтва про включення до Реєстру та чинного сертифіката аудитора-підприємця чи директора аудиторської фірми (або аудитора, який здійснює перевірку від фірми).

Наявні в матеріалах справи договори, акти виконаних робіт - є однотипними, акти не містять інформації про фактично понесені витрати виконавцем на здійснення цих послуг, договорами не передбачено порядок формування вартості послуг; понесені витрати на придбання вищенаведених послуг не оформлені відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання послуг

Також відповідач зазначає, що ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» заключила договір від 01.04.2009 року №ГО-068-ІМ5-10 з ЗАТ Ритейлінгова компанія «Євротек» про надання логістичних послуг.

А також зазначає, що в актах надання логістичних послуг не зазначено обсягу наданих послуг ,що передбачено п.2.2.1 -2.2.5 Договору, до перевірки не надано інших документів крім актів з додатками та договору, відтак вважаємо, що згідно наданих до перевірки документів неможливо встановити які саме роботи були надані та визначити розмір вартості робіт(послуг), який відповідно до актів наданих послуг постійно був однаковий.

Також в актах надання послуг не вказано чітко, які саме послуги надавались та в яких кількостях, про фактично понесені витрати виконавцем на виконання цих послуг в розрізі окремих операційних одиниць, кількість спеціалістів, задіяних у наданні позивачу логістичних послуг, які механізми, транспортні засоби чи інше обладнання використовувалось для надання послуг.

Згідно наданих до перевірки штатних розписів, у позивача були передбачені відділи логістики та розподільчий склад, відтак позивач володів власним штатом фахівців для забезпечення функціонування та роботи розподільчого складу, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359.

У актах надання послуг, підписаних позивачем та ЗАТ Ритейлінгова компанія «Євротек»не вказано видів наданих логістичних послуг, кількість відпрацьованого часу, кількість задіяних працівників.

ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» уклала договори з Фірмою «Дегрес Холдінг лімітед» позики у формі відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2010 року на використання у виробничих потребах, поповнення обігових коштів,інвестиційні проекти,інші цілі, пов'язані з діяльністю позичальника, однак в періоді отримання позики та користування нею позивач використав кошти, отримані в позику та власні обігові кошти на потреби, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства та не пов'язані з видами діяльності підприємства, а саме:

- оплачувало аудиторські послуги, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства по операціях з ТзОВ «Аудиторська фірма «Компроміс -Аудит», які описані вище;

- повертало фінансову допомогу ТзОВ «Центр Проект», яка було отримана як поворотна фінансова допомога по договорах та використана на цілі, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, зокрема: на оплату консультаційних послуг підприємству ТзОВ «Центр Проект», на підтвердження яких позивачем до перевірки не надано підтверджуючих документів; платіж поручителя за зобов'язаннями згідно договору поруки та мировою угодою, сплачене ЗАТ «ВО «Конті»», вказана операція не відображена в податковому обліку та не пов'язана з господарською діяльністю позивача; оплачувало послуги по юридичному супроводу процесу купівлі об'єктів нерухомості підприємству ТзОВ «МВЗ-Плюс», вказана операція не була відображена у податковому обліку позивача, не пов'язана з господарською діяльністю та у позивача наявний власний штатний юрист для виконання юридичного супроводу; платіж поручителя за зобов'язаннями по договору поруки оплачено ТзОВ «Диво», вказана операція не відображена в податковому обліку та не пов'язана з господарською діяльністю позивача; оплачено ТзОВ «Ровекс» роялті згідно ліцензійного договору, однак оскільки позивач за перевірений період не використовував торгової марки Ровекс, відтак вважає, що дана операція не пов'язана з господарською діяльністю позивача та не була ним відображена у податковому обліку.

Позивачем не було надано усіх первинних документів, які б свідчили про використання коштів, отриманих в позику від Фірми «Дегрес Холдінг лімітед» та власні обігові кошти на потреби, пов'язані з господарською діяльністю підприємства та пов'язані з видами діяльності підприємства та не спростовано належними та допустимими доказами висновків податкового органу.

Також відповідач зазначає, що 01.12.2010 року між позивачем (покупець) та ТзОВ «П'ятий Фактор» укладено договір №01/12/10, відповідно до якого продавець передає а покупець приймає у власність обладнання (бонета мінусова двостороння Linde)та оплачує його вартість відповідно до умов цього договору. Ціну, асортимент та кількість обладнання сторони узгоджують при підписанні специфікації №1 до договору. В лютий 2011 року ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» придбало ТМЦ (бонети мінусової двосторонньої Linde) у ТзОВ «П'ятий фактор» згідно податкової накладної виписної №132 від 05.01.2011 року в сумі 13758,88 грн.

Оскільки, відповідно до акта перевірки ДПІ у м. Дніпродзержинську №2963/149/23-206/36981232 від 24.05.2011 року встановлено, що діяльність ТОВ «П'ятий фактор» була спрямована на формування податкового кредиту на користь третіх осіб, з метою заниження бази оподаткування по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств та несплати відповідних сум податків, на підприємстві працює 1 особа, відсутні виробничі та складські приміщення, відсутні основні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою, посадова особа підприємства знаходиться у розшуку, звітність підприємства за лютий місяць 2011 року не визнана як податкова звітність, підприємство має ознаки фіктивності. Податковим органом встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод не з метою настання реальних наслідків.

Окрім цього за податковим обліком підприємства постачальника не значиться поставка товару на відповідну суму, що позбавляє права позивача на формування податкового кредиту за рахунок розміру податку з вказаної операції купівлі-продажу.

Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

На підставі направлень, виданих ДПІ в Залізничному районі м. Львова, ст..77 ПК України, наказу від 17.05.2011 року №561 та плану -графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок""з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року, за результатами якої складено акт від 07.07.2011 року №1773/23-2/35621418 (далі -акт перевірки). 25.07.2011 року відповідачем направлено лист позивачу №24587/23-2 "Про допущення описки в акті перевірки".

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем:

- п.5.1, пп.5.2.1,5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого завищене від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року всього в сумі 4935697,17 грн., у тому числі за 2 квартал 2010 року у сумі 1006666,67 грн., за 3 квартал 2010 року в сумі 613577,23 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 184697,98 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 3130755,29 грн.;

- пп.7.4.1, 7.4.4,7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.198.3, 198.4, 198.2 ст.198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01.04.2010 року по 31.08.2010 року та з 01.11.2010 року по 31.03.2011 року всього в сумі 433456,91 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 85031,37 грн., за травень 2010 року в сумі 56000 грн., за червень 2010 року в сумі 89333,33 грн., за липень 2010 року в сумі 89333, 33 грн., за грудень 2010 року в сумі 100000 грн., за лютий 2011 року у сумі 13758,88 грн.;

- за порушення вимог п.3.4 ст.3, пп.4.2.9, п.4.2 ст.4, п.7.1, ст..7, пп.8.1.1, 8.1.2, п.8.1 с.8, пп. "а"п.17.2, ст. 17, пп. "а" п.19.2, ст..19, пп.20.3.2, п.20.3, ст. 20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб"донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 9873,62 грн.;

- за порушення вимог пп.8.1.2, п.8.1 ст.8, ст..16 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб"донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 4000 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 28.07.2011 року:

- №/24845, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 538382,41 грн., в тому числі за основним платежем 433456,91 грн. та за штрафними санкціями 104925,50 грн.

- №/24846, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 4935697,17 грн., в тому числі: за півріччя 2010 року в сумі 1006666,67 грн., за 3 квартали 2010 року 1620243,90 грн., за 2010 рік 1804941,88 грн., за 1 квартал 2011 року 3130755,29 грн. та штрафні санкції в розмірі 1 грн.

Згідно витягу з ЄДРПОУ серії АЖ №900668, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок""зареєстроване 19.12.2007 року та до основних видів якого відносяться: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту, діяльність барів та кафе, неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, рекламна діяльність, здавання в оренду власного нерухомого майна.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 5.1. Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств"із змінами і доповненнями (далі -Закон 334), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.5.2.1 Закону 334, до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп.5.3.9. Закону 334, не включаються до складу валових витрат витрати на: виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами. Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп.7.4.1 Закону України "Про податок на додану вартість"із змінами і доповненнями (далі -Закону 168), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Згідно пп.7.4.4 Закону 168, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до пп.7.4.5. Закону 168, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.198.2. ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3. ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.4. ПК України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Як вбачається з акта перевірки, висновки податкового органу про порушення позивачем п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"та завищення ним валових витрат в сумі 1400000 грн. в тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн. , за 3 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 900000 грн. та порушення ним пп.7.4.1, 7.4.4., 7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості отриманих аудиторських послуг всього в сумі 199999,99 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за червень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за липень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за грудень 2010 року в сумі 100000 грн. обґрунтовуються тим, що ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок"у перевіреному періоді включило до складу валових витрат вартість аудиторських послуг, наданих суб'єктом аудиторської діяльності в Україні, незалежною аудиторською фірмою ТзОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит" на підставі договорів, та актів, які є однотипними, акти не містять інформації про фактично понесені витрати виконавцем на здійснення цих послуг, договорами не передбачено порядок формування вартості послуг; понесені витрати на придбання вищенаведених послуг не оформлені відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання послуг. У зв'язку з цим, податковий орган вважає, що відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією та веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не доведено їх використання підприємством у власній господарській діяльності та відсутня підстава для включення вартості даних послуг без підтвердження відповідними, складеними згідно з чинним законодавством, первинними документами до складу валових витрат. Також вказується на те, що згідно договору №212 від 01.11.2010 року на проведення аудиту та договору №7 від 04.12.2011 року на проведення аудиту надавались практично одні і ті ж послуги; аудиторські звіти всі однакового змісту та інформації, лише містять різні дані на відповідні дати фінансової звітності ,не міститься інформації щодо аналізу діяльності товариства та даних обліку та звітності.

02.07.2010 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"(виконавець) укладено договір №84-А на проведення аудиту та пов'язаних з ним супутніх аудиту послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги у вигляді аудиторської перевірки фінансової звітності замовника ("Балансу"та "Звіту про фінансові результати"), що відображає фінансово -господарську діяльність замовника у 1 півріччі 2010 року станом на 30.06.2010 року, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в розмірі, у строк та на умовах, передбачених договором. Як вказано у договорі п.2, метою надання аудиторських послуг є висловлення компетентної незалежної думки у формі, обумовленій сторонами щодо відсутності суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 30.06.2010 року, масштаб аудиту: перевірка буде здійснюватись шляхом застосування процедур отримання достатніх аудиторських свідчень за національними стандартами аудиту в повному обсязі, необхідному для формування незалежної професійної думки.

04.01.2011 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"(виконавець) укладено договір №7 на проведення аудиту та пов'язаних з ним супутніх аудиту послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується зібрати вагомі докази про відсутність суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 31.12.2011 року, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором. Як вказано у договорі п.2, метою надання аудиторських послуг є висловлення компетентної незалежної думки у формі, обумовленій сторонами щодо відсутності суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 31.12.2011 року, масштаб аудиту: перевірка буде здійснюватись шляхом застосування процедур отримання достатніх аудиторських свідчень за національними стандартами аудиту в повному обсязі, необхідному для формування незалежної професійної думки.

10.09.2010 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"(виконавець) укладено договір №183 на проведення аудиту та пов'язаних з ним супутніх аудиту послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується зібрати вагомі докази про відсутність суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 30.09.2010 року, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором. Як вказано у договорі п.2, метою надання аудиторських послуг є висловлення компетентної незалежної думки у формі, обумовленій сторонами щодо відсутності суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 30.09.2010 року, масштаб аудиту: перевірка буде здійснюватись шляхом застосування процедур отримання достатніх аудиторських свідчень за національними стандартами аудиту в повному обсязі, необхідному для формування незалежної професійної думки.

02.06.2010 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"(виконавець) укладено договір №62 на проведення аудиту та пов'язаних з ним супутніх аудиту послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги у вигляді аудиторської перевірки фінансової звітності замовника ("Балансу"та "Звіту про фінансові результати"), що відображає фінансово -господарську діяльність замовника у 1 кварталі 2010 року станом на 31.03.2010 року, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в розмірі, у строк та на умовах, передбачених договором. Як вказано у договорі п.2, метою надання аудиторських послуг є висловлення компетентної незалежної думки у формі, обумовленій сторонами щодо відсутності суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 31.03.2010 року, масштаб аудиту: перевірка буде здійснюватись шляхом застосування процедур отримання достатніх аудиторських свідчень за національними стандартами аудиту в повному обсязі, необхідному для формування незалежної професійної думки.

01.11.2010 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"(виконавець) укладено договір №212 на проведення аудиту та пов'язаних з ним супутніх аудиту послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується зібрати вагомі докази про відсутність суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 31.12.2010 року, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором. Як вказано у договорі п.2, метою надання аудиторських послуг є висловлення компетентної незалежної думки у формі, обумовленій сторонами щодо відсутності суттєвих помилок та перекручень при складенні фінансової звітності станом на 31.12.2010 року, масштаб аудиту: перевірка буде здійснюватись шляхом застосування процедур отримання достатніх аудиторських свідчень за національними стандартами аудиту в повному обсязі, необхідному для формування незалежної професійної думки.

07.12.2010 року сторонами вказаного договору підписано додаток №2 до договору, відповідно до якого внесено зміни у п.1.1, 1.2договору, виконавець зобов'язується за завданням замовника надати аудиторські послуги з проведення перевірки щодо спостереження, контролю, достовірності відображених даних інвентаризації основних засобів (вибірково), незавершеного капітального будівництва, незавершеного виробництва, товарів (вибірково), дебіторської та кредиторської заборгованості в бухгалтерському обліку ТЗОВ "Торгова мережа "Барвінок""станом на 31.12.2010 року.

Відповідно до п.5.1 вказаних договорів сторонами передбачено, що оформлення документів за результатами наданих послуг здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про аудиторську діяльність"та чинних нормативів у формі аудиторського звіту.

На підтвердження надання контрагентом ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"позивачу аудиторських послуг надано копії договорів, додатків до договорів, акти приймання -передачі виконаних робіт (послуг), протокол узгодження договірної ціни, копії платіжних доручень, копії податкових накладних. Інших документів на підтвердження реальності вказаних операцій як до перевірки, так і суду позивачем не подано.

Відповідно до статей 4, 5 Закону України "Про аудиторську діяльність"із змінами і доповненнями, аудитором може бути фізична особа, яка має сертифікат, що визначає її кваліфікаційну придатність на заняття аудиторською діяльністю на території України. Аудитор має право займатися аудиторською діяльністю як фізична особа - підприємець або у складі аудиторської фірми з дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів. Аудитор має право займатися аудиторською діяльністю як фізична особа - підприємець лише після включення його до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів. Право на здійснення аудиторської діяльності мають аудиторські фірми, включені до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про аудиторську діяльність" із змінами і доповненнями, аудиторський висновок - документ, що складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам щодо відповідності фінансової звітності або іншої інформації концептуальним основам, які використовувалися при її складанні. Концептуальними основами можуть бути закони та інші нормативно-правові акти України, положення (стандарти) бухгалтерського обліку, внутрішні вимоги та положення суб'єктів господарювання, інші джерела. Аудиторські послуги у вигляді консультацій можуть надаватись усно або письмово з оформленням довідки та інших офіційних документів. Аудиторські послуги у вигляді експертиз оформляються експертним висновком або актом. Результати надання інших аудиторських послуг оформляються відповідно до стандартів аудиту.

У ст. 7 Закону України "Про аудиторську діяльність"із змінами і доповненнями, наведено перелік документів, якими оформляються результати аудиторських перевірок і надання інших, супутніх, послуг, а саме: аудиторський висновок -документ, що складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам про ступінь відповідності фінансової звітності або іншої інформації законам та іншим нормативно-правовим актам України, положенням (стандартам) бухгалтерського обліку, внутрішнім нормативним документам і положенням суб'єктів господарювання, іншим джерелам; експертний висновок, акт -такими документами оформляються аудиторські послуги у вигляді експертизи; довідка -складається при наданні аудиторських послуг у вигляді консультацій (інформаційно-консультаційні послуги). Такі послуги можуть також надаватися усно. Слід зазначити, що в ст. 7 Закону № 3125-XII наведено лише основні з документів, що підсумовують працю аудиторів. На практиці залежно від поставлених завдань можуть бути інші різні документи -таблиці, схеми, що характеризують рух грошових коштів і запасів, інформація, викладена у формі запитань-відповідей, тощо.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про аудиторську діяльність" із змінами і доповненнями, аудит може проводитися з ініціативи господарюючих суб'єктів, а також у випадках, передбачених законом (обов'язковий аудит). При цьому підприємство-замовник має право вільного вибору аудитора (аудиторської фірми) з дотриманням вимог цього Закону (ст. 17 Закону). Жодних документів на підтвердження підстав проведення аудиту позивачем не надано (рішення (наказу) керівника підприємства про проведення аудиту та письмової вимоги інвесторів -на підтвердження того, що їм потрібна регулярна, надійна, достовірна, порівняльна та доволі детальна інформація, на основі якої вони зможуть оцінити рівень дотримання підприємством вимог чинного законодавства та прийняти обґрунтовані й виважені рішення з питань управління підприємством, тощо).

Суд також звертає увагу на те, що позивачем не подано копій аудиторських висновків, експертних висновків, актів, довідок про проведення аудиту, не надано доказів передачі вказаних документів від виконавця до замовника, копій свідоцтва про включення до Реєстру та чинного сертифіката аудитора-підприємця чи директора аудиторської фірми (або аудитора, який здійснює перевірку від фірми).

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

Згідно пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Позивачем не було надано суду усіх первинних документів, які б свідчили про надання ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит" позивачу аудиторських послуг та не спростовано належними та допустимими доказами висновків податкового органу.

Враховуючи те, що на підтвердження реальності операцій з надання аудиторських послуг позивачем надано такі первинні документи як копії договорів, додатків до договорів, акти приймання -передачі виконаних робіт (послуг), протокол узгодження договірної ціни, копії платіжних доручень, копії податкових накладних, враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів суд вважає такі документи не достатніми для підтвердження реальності операцій.

Докази, надані позивачем, не підтвердили підставність позовних вимог. Позивач не надав доказів реальності здійснення операцій з контрагентом ТОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит", не спростував висновків податкового органу, наведених в акті перевірки.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивачем належними та допустимим доказами не спростовано висновків податкового органу про порушення позивачем п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та завищення ним валових витрат в сумі 1400000 грн. в тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн. , за 3 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 166666,67 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 900000 грн. та порушення ним пп.7.4.1, 7.4.4., 7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості отриманих аудиторських послуг всього в сумі 199999,99 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за червень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за липень 2010 року в сумі 33333,33 грн., за грудень 2010 року в сумі 100000 грн. за наслідками угод з контрагентом ТзОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит"по отриманню аудиторських послуг.

Також, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"та завищення ним валових витрат в сумі 1120000 грн. в тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі 840000 грн., за 3 квартал 2010 року в сумі 280000 грн. та порушення ним пп.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості отриманих логістичних послуг в сумі 219698,04 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 51698,04 грн.,за травень 2010 року в сумі 56000 грн., за червень 2010 року в сумі 56000 грн., за липень 2010 року в сумі 56000 грн. обґрунтовуються тим, що ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок"у перевіреному періоді включило до складу валових витрат вартість логістичних послуг за договором з ЗАТ "Ритейлінгова компанія "Євротек". Однак, податковий орган вказує, що в актах надання логістичних послуг не зазначено обсягу наданих послуг ,що передбачено п.2.2.1 - 2.2.5 Договору, до перевірки не надано інших документів крім актів з додатками та договору, відтак вважають, що згідно наданих до перевірки документів неможливо встановити які саме роботи були надані та визначити розмір вартості робіт(послуг), який відповідно до актів наданих послуг постійно був однаковий. Також вказують, що в актах надання послуг не вказано чітко, які саме послуги надавались та в яких кількостях, про фактично понесені витрати виконавцем на виконання цих послуг в розрізі окремих операційних одиниць, кількість спеціалістів, задіяних у наданні позивачу логістичних послуг, які механізми, транспортні засоби чи інше обладнання використовувалось для надання послуг. Згідно наданих до перевірки штатних розписів, у позивача передбачені відділи логістики та розподільчий склад, відтак позивач володіє власним штатом фахівців для забезпечення функціонування та роботи розподільчого складу, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359.

Відтак, податковий орган вважає, що понесені витрати на придбання вищевказаних послуг не оформлені відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання послуг, їх фактичну вартість, тому вважають, що відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не доведено їх використання підприємством у власній господарській діяльності та відсутня підстава для включення вартості даних послуг без підтвердження відповідними, складеними згідно з чинним законодавством первинними документами. Як вказано на у акті перевірки, на вимогу податкового органу від 20.06.2011 року №21093/23-251 посадові особи позивача не надали належним чином завірених копій документів, пояснення з цього приводу викладені листом від 24.06.2011 року №207.

01.04.2009 року між позивачем (у договорі іменується Барвінок) та ЗАТ Ритейлінгова компанія "Євротек"(у договорі іменується Євротек) укладено договір про надання логістичних послуг №ГО-068-ІМ5-10, відповідно до умов якого Євротек погодився надати Барвінку логістичні послуги як визначено далі у цьому договорі. Відповідно до п.1.1, 7.1 договору, сторони домовились, що Євротек зобов'язується надати працівникам Барвінку які зайняті у процесах Логістичного центру (складських приміщеннях, розташованих за адресою м. Львів, вул.. Городоцька 359), необхідні робочі місця в межах території Логістичного центру площею не менше 10 м.кв. Поняття логістичних послуг наведено у п.2.1 договору та передбачає, що Євротек надає на користь Барвінку будь -які та всі логістичні послуги, що складаються з операційних одиниць, визначених далі у п.2.2 цього договору та зарезервованої площі для надання цих послуг. Відповідно до п.2.2 договору передбачено, що логістичні послуги є послуги, що складаються з наступних операційних одиниць та зарезервованої площі: вивантаження повної палети, вивантаження збірної палети, підбір 1 SKU, завантаження повної палети, завантаження збірної палети. Як вбачається з п.12.1 договору, сторони договору знаходяться за однією адресою м. Львів, вул. Городоцька 359.

До вказаного договору надано додатки, в тому числі додаток №2 "Умови та тарифи резервування площі для надання логістичних послуг", додаткові договори, податкові накладні, акти надання послуг.

Слід зазначити, що у актах надання послуг, підписаних позивачем та ЗАТ Ритейлінгова компанія "Євротек" не вказано видів наданих логістичних послуг, кількість відпрацьованого часу, кількість задіяних працівників, а кількість наданих операційних одиниць вказано лиш в одному додатку до акта виконаних робіт №33376 від 31.05.210 року.

Надані позивачем пояснення працівників від 15.05.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не беруться судом до уваги, оскільки не завірені належним чином та не є належними та допустимими доказами реальності операцій між позивачем та контрагентом ЗАТ Ритейлінгова компанія "Євротек".

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

Згідно пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Позивачем не було надано суду усіх первинних документів, які б свідчили про надання ЗАТ Ритейлінгова компанія "Євротек"позивачу логістичних послуг та не спростовано належними та допустимими доказами висновків податкового органу.

Враховуючи те, що на підтвердження реальності операцій з надання логістичних послуг позивачем надано такі первинні документи як копії договорів, додатків до договорів, додаткові договори, податкові накладні, акти надання послуг, враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів суд вважає такі документи не достатніми для підтвердження реальності операцій.

Докази, надані позивачем, не підтвердили підставність позовних вимог. Позивач не надав доказів реальності здійснення операцій з контрагентом ЗАТ Ритейлінгова компанія "Євротек", не спростував висновків податкового органу, наведених в акті перевірки.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивачем належними та допустимим доказами не спростовано висновків податкового органу про порушення позивачем п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"та завищення ним валових витрат в сумі 1120000 грн. в тому числі за 2 квартал 2010 року в сумі 840000 грн., за 3 квартал 2010 року в сумі 280000 грн. та порушення ним пп.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з вартості отриманих логістичних послуг в сумі 219698,04 грн., в тому числі за квітень 2010 року в сумі 51698,04 грн.,за травень 2010 року в сумі 56000 грн., за червень 2010 року в сумі 56000 грн., за липень 2010 року в сумі 56000 грн. за наслідками правочинів з ЗАТ "Ритейлінгова компанія "Євротек"по наданню логістичних послуг.

Також, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"та завищення ним валових витрат в сумі 610755,28 грн. ,у тому числі за 3 квартал 2010 року у сумі 166910,56 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 18031,31 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 425813,41 грн. обґрунтовуються тим, що ТзОВ "Торгова мережа "Барвінок" уклала договори з Фірмою "Дегрес Холдінг лімітед" позики у формі відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2010 року на використання у виробничих потребах, поповнення обігових коштів,інвестиційні проекти,інші цілі, пов'язані з діяльністю позичальника, однак в періоді отримання позики та користування нею позивач використав кошти, отримані в позику та власні обігові кошти на потреби, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства та не пов'язані з видами діяльності підприємства, а саме:

- оплачувало аудиторські послуги, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства по операціях з ТзОВ "Аудиторська фірма "Компроміс -Аудит", які описані вище;

- повертало фінансову допомогу ТзОВ "Центр Проект", яка було отримана як поворотна фінансова допомога по договорах та використана на цілі, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, зокрема: на оплату консультаційних послуг підприємству ТзОВ "Центр Проект", на підтвердження яких позивачем до перевірки не надано підтверджуючих документів; платіж поручителя за зобов'язаннями згідно договору поруки та мировою угодою , сплачене ЗАТ "ВО "Конті"", вказана операція не відображена в податковому обліку та не пов'язана з господарською діяльністю позивача; оплачувало послуги по юридичному супроводу процесу купівлі об'єктів нерухомості підприємству ТзОВ "МВЗ-Плюс", вказана операція не була відображена у податковому обліку позивача, не пов'язана з господарською діяльністю та у позивача наявний власний штат юристі для виконання юридичного супроводу; платіж поручителя за зобов'язаннями по договору поруки оплачено ТзОВ "Диво", вказана операція не відображена в податковому обліку та не пов'язана з господарською діяльністю позивача; оплачено ТзОВ "Ровекс"роялті згідно ліцензійного договору, однак оскільки позивач за перевірений період не використовував торгової марки Ровекс, відтак податковий орган вважає, що дана операція не пов'язана з господарською діяльністю позивача та не була ним відображена у податковому обліку.

В акті перевірки вказано, що кошти позики частково були використані для придбання магазинів, земельних ділянок, обладнання, зокрема: приміщень та земельної ділянки за адресою: м. Тернопіль, вул. Подільська,38А у ТзОВ "Родина Тарашевських", обладнання для магазинів (бокси, вітрини, стелажі тощо), придбане у ТзОВ "Ровекс".

29.10.2010 року між позивачем (поручитель), ТзОВ "Диво"(кредитор) та ТзОВ "Торговий світ"(боржник) укладено договір поруки ,відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником його зобов'язань зі сплати суми заборгованості боржника.

16.09.2010 року між позивачем (поручитель), ЗАТ "ВО "Конті"(кредитор), ТзОВ "Ровекс"(боржник 1), ТзОВ "Родина Тарашевських"(боржник 2) уклали договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржниками їхніх зобов'язань зі сплати боргу.

13.09.2010 року між ТзОВ "Ровекс"(ліцензіар) та позивачем (ліцензіат) укладено ліцензійний договір про використання знаку для товарів і послуг.

20.09.2010 року між позивачем (замовник) та ТзОВ "МВЗ-Плюс"(виконавець) укладено договір №20/9-ЮБ про надання послуг, відповідно до умов якого, виконавець зобов'язується за завданням замовника надати за плату послуги по юридичному супроводу процесу купівлі об'єктів нерухомості, які включають, але не обмежуються, послуги по юридичному супроводу процесу укладення і виконання договорів, пов"язаних з купівлею об'єктів нерухомості замовником та здійснення супутніх правочинів, розроблення проектів договорів, аналіз, рекомендації щодо отриманих від замовника пропозицій та проектів договорів, рекомендації щодо отриманих від замовника пропозицій та проектів договорів, рекомендації щодо внесення змін та доповнень до укладених договорів, участь у переговорах з продавцями тощо. Вартість винагороди за договором становить 200000 грн.

25.05.2009 року між позивачем (замовник) та ТзОВ "Цент Проект"підписано угоду №1 про надання консультаційних послуг, відповідно до умов якої (п.3.1) виконавець повинен надати усю необхідну документацію, що підтверджує надання послуг, включаючи таке: презентація щодо потенційного інвестиційного проекту, фінансова модель щодо потенційного інвестиційного проекту, загальний звіт щодо витраченого часу, звіт щодо витраченого часу по кожному потенційному інвестиційному об'єкті. До вказаного договору подані позивачем додатки, що передбачають порядок виконання угоди.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

Згідно пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Позивачем не було надано суду усіх первинних документів, які б свідчили про використання коштів, отриманих в позику від Фірми "Дегрес Холдінг лімітед" та власні обігові кошти на потреби, пов'язані з господарською діяльністю підприємства та пов'язані з видами діяльності підприємства та не спростовано належними та допустимими доказами висновків податкового органу.

Враховуючи те, що на підтвердження використання коштів, отриманих в позику у власній господарській діяльності позивачем надано такі первинні документи як копії договорів, враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів суд вважає такі документи не достатніми для спростування висновків податкового органу враховуючи і той факт, що операції з повернення фінансової допомоги ТзОВ "Центр Проект", платіж поручителя за зобов'язаннями згідно договору поруки та мировою угодою , сплачене ЗАТ "ВО "Конті"", оплата послуг по юридичному супроводу процесу купівлі об'єктів нерухомості підприємству ТзОВ "МВЗ-Плюс", платіж поручителя за зобов'язаннями по договору поруки оплачено ТзОВ "Диво", оплачено ТзОВ "Ровекс"роялті згідно ліцензійного договору, не підтверджені первинними документами, не відображені в податковому обліку підприємства.

Докази, надані позивачем, не підтвердили підставність позовних вимог. Позивач не надав доказів у спростування вказаних висновків податкового органу, наведених в акті перевірки.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивачем належними та допустимим доказами не спростовано висновків податкового органу про порушення позивачемп.5.1, пп.5.2.1, 5.3.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"та завищення ним валових витрат в сумі 610755,28 грн. ,у тому числі за 3 квартал 2010 року у сумі 166910,56 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 18031,31 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 425813,41 грн. у зв'язку з використанням коштів, отриманих в позику та власні обігові кошти на потреби, не пов'язані з господарською діяльністю підприємства та не пов'язані з видами діяльності підприємства.

Висновки податкового органу про порушення позивачем п.198.3, 198.4, 198.2 ст. 198 ПК України завищено податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 13758,88 грн. в тому числі за лютий 2011 року в сумі 13758,88 грн. обґрунтовуються тим, що позивачем включено до складу податкового кредиту в лютому 2011 року ПДВ з вартості придбаних ТМЦ (бонети мінусової двосторонньої Linde) згідно податкової накладної виписної ТзОВ "П'ятий фактор" №132 від 05.01.2011 року та відповідно до акта перевірки ДПІ у м. Дніпродзержинську №2963/149/23-206/36981232 від 24.05.2011 року встановлено, що діяльність ТОВ "П'ятий фактор"була спрямована на формування податкового кредиту на користь третіх осіб, з метою заниження бази оподаткування по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств та несплати відповідних сум податків, на підприємстві працює 1 особа, відсутні виробничі та складські приміщення, відсутні основні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою, посадова особа підприємства знаходиться у розшуку, звітність підприємства за лютий місяць 2011 року не визнана як податкова звітність, підприємство має ознаки фіктивності. Податковим органом встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод не з метою настання реальних наслідків, відтак вважають угоди нікчемними в силу закону, які не створюють інших юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вважають, що в даному випадку відсутні як база, так і об'єкт оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток. В акті перевірки вказано, що посадові особи позивача не надали належним чином завірених копій документів на вимогу.

01.12.2010 року між позивачем (покупець) та ТзОВ "П'ятий Фактор"(продавець) укладено договір №01/12/10, відповідно до якого продавець передає а покупець приймає у власність обладнання та оплачує його вартість відповідно до умов цього договору. Ціну, асортимент та кількість обладнання сторони узгоджують при підписанні специфікації №1 до договору.

На підтвердження реальності вказаних операцій позивачем надано копії специфікації №1 до договору, видаткової та податкової накладної, замовлення на проплату, копії платіжних доручень, копію сертифікату відповідності.

Наданий позивачем висновок державної санітарно -епідеміологічної експертизи від 12.02.2009 року не береться судом до уваги, оскільки не містить інформації щодо придбаного позивачем товару у ТОВ "П"ятий фактор", а саме бонети мінусової двосторонньої Linde.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

Згідно пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Позивачем не було надано суду усіх первинних документів, які б свідчили про продаж ТзОВ "П'ятий фактор"позивачу бонети мінусової двосторонньої Linde та не спростовано належними та допустимими доказами висновків податкового органу.

Враховуючи те, що на підтвердження реальності операцій з купівлі позивачем бонети мінусової двосторонньої Linde надано такі первинні документи як копію договору, специфікації №1 до договору, видаткової та податкової накладної, замовлення на оплату, копії платіжних доручень, копію сертифікату відповідності, враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів суд вважає такі документи не достатніми для підтвердження реальності операцій.

Докази, надані позивачем, не підтвердили підставність позовних вимог. Позивач не надав доказів реальності здійснення операцій з контрагентом ТзОВ "П"ятий фактор", не спростував висновків податкового органу, наведених в акті перевірки.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивачем належними та допустимим доказами не спростовано висновків податкового органу про порушення позивачем п.198.3, 198.4, 198.2 ст. 198 ПК України та завищення ним податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 13758,88 грн. в тому числі за лютий 2011 року в сумі 13758,88 грн. по придбанню у контрагента ТзОВ "П'ятий фактор"ТМЦ (бонети мінусової двосторонньої Linde).

Таким чином, суд, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, вважає, що правових підстав для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -рішень від 28.07.2011 року №/24846 та №/24845- немає.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 04 липня 2016 року.

Суддя Гулкевич І.З.