Справа № 815/3260/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3260/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області до Управління містобудування та архітектури Білгород Дністровської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», Затоківська селищна рада, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування висновку про розгляд проекту землеустрою від 03.11.2014 року № 743,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник Білгород Дністровського міжрайонного прокурора звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління містобудування та архітектури Білгород Дністровської міської ради щодо надання висновку про розгляд проекту землеустрою та скасування висновку Управління містобудування та архітектури Білгород Дністровської міської ради про розгляд проекту землеустрою від 03.11.2014 року № 743.

Ухвалою суду від 24.06.2016 року відповідно до приписів ст. 55 КАС України первинного позивача - заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора замінено на правонаступника - Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання органами виконавчої влади та місцевого самоврядування земельного законодавства при наданні земельної ділянки у власність. Установлено, що рішенням Затоківської селищної ради від 22.09.2014 року № 2318-VІ надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг 37-а/39, площею 0,0907 га. З метою погодження документації із землеустрою подано документи на погодження до Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради, за результатами розгляду яких надано висновок № 743 від 03.11.2014 року про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39. Управлінням містобудування та архітектури у висновку зазначено, що проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва відповідає вимогам чинного законодавства та іншим нормативно-правовим актам та погоджується. Позивач, посилаючись на приписи ст. 19 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 122, 186-1 ЗК України, ст.ст. 1,5,6,16,17,25 Закону країни «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 5, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 5, 17, 18, 20, 21 Закону України «Про основи містобудування» зазначив в позові, що вважає висновок № 743 від 03.11.2014 року таким, що прийнятий в порушення приписів чинного законодавства та має бути скасованим, а дії Управління містобудування та архітектури - визнані неправомірними. Так, висновок Управління містобудування та архітектури суперечить містобудівній документації Генеральному плану, затвердженому рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 року № 1461, що є грубим порушенням приписів земельного та містобудівного законодавства. Генеральним планом смт. Затока, не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території смт. Затока.

До суду з'явилися представник позивача та представник третьої особи - Затоківської селищної ради.

Інші учасники процесу до суду не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради від 22.09.2014 року № 2318-VІ гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва за адресою: бульвар Золотий беріг, 37-а/39, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

Приписами ст. 186-1 Земельного кодексу України (надалі по тексу - ЗК України) визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (ч.2). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5). Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6).

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 540-VІ від 06.03.2013 року затверджено Положення Про управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради (далі - Положення). Відповідно до п.2.1 Положення, управління у межах своєї компетенції: бере участь у реалізації політики органів місцевого самоврядування у сфері містобудування та архітектури; розглядає пропозиції та надає до міської ради висновки щодо визначення території, вибору, вилучення, приватизації та надання земель для містобудівних потреб відповідно до законодавства, бере участь у забезпеченні контролю за їхнім використанням і забудовою, а також здійснення на них запланованої містобудівної діяльності.

Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 та 03.11.2014 року видано висновок про розгляд вказаного проекту № 743 (а.с. 20-21), в якому вказано: категорія земель за основним цільовим призначенням, відповідно до ст. 19 ЗК України землі рекреаційного призначення (п.4); земельна ділянка повинна використовуватися за призначенням, з дотриманням вимог містобудівного, земельного та природоохоронного законодавства України та ст. ст. 91,99, 103, 111, 113, 211 ЗК України. Обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки - відсутні (п.5); земельна ділянка відводиться у власність (п.7); земельна ділянка відводиться за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту (п.8); проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_1 , земельної ділянки загальною площею 0,0907 га у власність для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 відповідає вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується (п. 10).

В адміністративному позові позивач, оскаржуючи висновок та дії відповідача щодо видачі висновку № 743 від 03.11.2014 року, зазначив, що висновок управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради суперечить містобудівній документації Генеральному плану, що є грубим порушенням приписів земельного та містобудівного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (п.2); детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (п.3); містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (п.7).

Статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Положеннями ч.1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій (ч.1). Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обовязків для врахування під час розроблення землевпорядної документації (ч.2).

Рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 року № 1461 затверджено Генеральний план смт. Затоки.

В розділі 2 Генеральний план смт. Затоки зазначено, що Лиманський рекреаційний комплекс для найбільш ефективного використання існуючих тут територіальних природно-рекреаційних ресурсів пропонується забудувати їх курортними готелями з нормативними показниками використання території 50 м2 на 1 відпочиваючого.

З висновку відповідача № 743 вбачається, що проект землеустрою погоджувався гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки рекреаційного призначення в межах населеного пункту за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 у власність саме для індивідуального дачного будівництва.

Однак в Генеральному плані смт. Затоки не передбачено надання земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту на землях рекреаційного призначення.

Статтею 50 ЗК України визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Відповідно до ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Згідно ст. 52 ЗК України, землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до ст. 1, ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» державні будівельні норми - це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва (ст.1 Закону України «Про будівельні норми»).

Застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення (ст.11 Закону України «Про будівельні норми»).

Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (ДБН 360-92), затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44, поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Положеннями п.3.41, п.3.39 ДБН 360-92 визначено, що території дачних та садівницьких поселень (районів) призначаються для організації позаміського відпочинку громадян, ведення садівницького та городницького господарства з можливістю розташування садових або дачних будинків. Дачний будинок - це житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку (п. 3.41). Будівництво нових дачних та садівницьких районів в межах міських населених пунктів не допускається (п.3.39).

З зазначених приписів вбачається, що землі рекреаційного призначення можуть бути надані для індивідуального дачного будівництва, проте не в межах міських населених пунктів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39, не відповідав умовам забудови смт. Затока, передбаченим Генеральним планом, та приписам Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (ДБН 360-92).

Отже, дії Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради щодо надання висновку № 743 від 03.11.2014 року, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0907 га у власність для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 з зазначенням в п.10 що проект відповідає вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам є неправомірними, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про скасування висновку управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 03.11.2014 року № 743, суд виходить із наступного.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 7, ч.8, ч.9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.8). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9).

Розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в порядку ст. 186 ЗК України, а повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений положеннями ст. 186-1 ЗК України.

Зі змісту статей 118, 186, 186-1 ЗК України вбачається, що рішення про надання земельної ділянки приймається відповідною сільською, селищною, міською радою чи місцевою державною адміністрацією. При цьому управління містобудування та архітектури зобов'язано надати висновок щодо розгляду проекту землеустрою, однак прийняття рішення радою не обумовлене лише наявністю позитивного висновку відповідного органу.

Отже позитивний висновок управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 03.11.2014 року № 743 враховувався при затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Золотий беріг, 37-а/39, Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, проте не є обовязковим при прийняті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що 29.12.2014 року Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області прийнято рішення № 2747 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_2 та іншим для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: Золотий беріг, 37 а, Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області».

Рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 2747 від 29 грудня 2014 року, а також подальші дії та рішення державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації права власності на вищеозначену земельну ділянку за ОСОБА_1 на момент вирішення спору оскаржуються заступником Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в судовому порядку (справа № 815/2284/15).

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 03.11.2014 року № 743 застосовувався одноразово та вичерпав свою дію фактом його врахування при прийняті 29 грудня 2014 року Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області рішення № 2747.

З аналізу ст.6 КАС України випливає висновок, що належним захистом порушеного права є звернута до суду процесуальна вимога щодо визнання протиправною певної (конкретної) дії або бездіяльності, зобовязання відповідача вчинити певну (конкретну) дію, яка узгоджується із ч.2 ст.162 КАС України, що відповідає матеріально-правовому інтересу позивача, який останній вважає порушеним та на захист якого звертається до суду.

Застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Обов'язковою умовою скасування рішення суб'єкта владних повноважень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, про що зауважив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25.09.2014 року по справі № 826/9638/13-а.

Обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту, оскільки видача управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради 03.11.2014 року висновку № 743 не передбачає правовідносин, повязаних з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не породжує обовязку сільської ради при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки враховувати позитивний висновок управління містобудування та архітектури.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування висновку управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 03.11.2014 року № 743 не підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за можливе надати оцінку діям відповідача, вчинених ним під час погодження проекту землеустрою щодо відведення третій особі вищеозначеної земельної ділянки, оскільки такі дії вчинялися ним як субєктом владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, отже такі дії підпадають під судовий контроль суду адміністративної юрисдикції, що узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є субєктом владних повноважень, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0907 га у власність для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 висновком № 743 від 03.11.2014 р. діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

З урахуванням викладеного, за результатами зясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області до Управління містобудування та архітектури Білгород Дністровської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», Затоківська селищна рада, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування висновку про розгляд проекту землеустрою від 03.11.2014 року № 743 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради щодо надання висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, бульвар Золотий беріг, 37-а/39 від 03.11.2014 року № 743.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов