Справа № 203/1769/16-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1769/16-а
Провадження № 2-а/0203/66/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

09.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків в місті Дніпропетровську про скасування постанови, -

встановив:

14 квітня 2016 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків в місті Дніпропетровську про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивував тим, що згідно постанови серії АА № 208568 від 06 квітня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що ним як керівником підприємства було допущено повторну протягом року несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 17 845 003 грн. 88 коп. за вересень та жовтень 2015 року, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 601 грн. З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та просить суд її скасувати, а провадження за адміністративною справою - закрити. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова винесена з порушенням встановленого порядку, а також після закінчення тримісячного строку, встановленого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала та просила його задовольнити, вказувала, що про вчинення адміністративного правопорушення відповідач мав дізнатись за результатами звітності: про несплату внесків за вересень 2015 року - не пізніше 20 жовтня 2015 року, про несплату внесків за жовтень 2015 року - не пізніше 20 листопада 2015 року. Зважаючи на приписи ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строк накладення стягнення за несплату єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року минув 20 січня 2016 року, за жовтень 2015 року - 20 лютого 2016 року. Натомість оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена лише 06 квітня 2016 року.

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що згідно ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність як за несплату єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування, так і за несвоєчасну його сплату. Перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску дійсно починається після закінчення граничного строку здійснення відповідного платежу - 20 числа місяця, який слідує за звітним, про таке порушення контролюючий орган дізнається одразу з матеріалів звітності, що подається в ті самі строки. Натомість, перебіг строку притягнення до відповідальності за порушення строків плати єдиного соціального починається з дня фактичної, хоча й з порушенням встановленого строку, сплати відповідного внеску. Оскільки підприємство здійснило остаточний розрахунок зі сплати єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за вересень і жовтень 2015 року у 15 березня 2016 року, на позивача було своєчасно накладено адміністративне стягнення 06 квітня 2016 року. Просили у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, визнані сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникають сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільної їх визнання.

Позивач працює на посаді заступника генерального директора з економіки та фінансів Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».

В судовому засіданні сторонами було підтверджено, що вказаним підприємством було допущено порушення строків сплати єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року в сумі 9 788 426 грн. 13 коп., та за жовтень 2015 року в сумі 8 056 577 грн. 75 коп., а разом - 17 845 003 грн. 88 коп., що перевищує 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повна сплата єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 року була здійснена 12 лютого 2016 року, за жовтень 2015 року - 15 березня 2016 року.

У зв'язку з цим, 04 квітня 2016 року головним державним ревізором-інспектором сектору моніторингу адміністрування податку на прибуток відділу податкового супроводження підприємств машинобудування Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків в місті Дніпропетровську Лободою Є.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 10/28-01-40 (а.с. 8).

На підставі вказаного протоколу 06 квітня 2016 року було винесено постанову серії АА № 208568 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 601 грн. (а.с. 11).

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначений ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до ч.2 ст. 9 цього статті Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частинами 11, 12 ст. 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за потворне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 4 цієї ж статті. Згідно ч. 4 вказаної статті передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи посилання позивача та його представника на закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 Кодексу, на час винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення передбачає самостійні форми: несплату єдиного внеску та несвоєчасну сплату.

Несплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування полягає у нездійсненні платежу до граничного строку його проведення - тобто в день виплати заробітної плати чи інших платежів, які є базою для нарахування єдиного внеску, або до 20 числа місяця, наступного за звітним. Про факт вчинення такого правопорушення контролюючий орган отримує інформацію за результатами звітності за відповідний місяць і з чого часу починається перебіг строку притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності.

Натомість, у разі несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративне правопорушення полягає у здійсненні платежу після граничного строку його проведення. У цьому разі, перебіг строку притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності починається з моменту фактичної сплати платежу.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зважаючи на час фактичної сплати цього внеску березень та квітень 2016 року та дату притягнення позивача до адміністративної відповідальності - 06 квітня 2016 року, суд приходить до висновку, що передбачений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не минув. Факт проведення частини платежів поза межами цьог строку не має правового значення, оскільки залишок несвоєчасно здійснених платежів в двомісячний період, що передував накладенню адміністративного стягнення, також перевищував триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт повторного протягом року притягнення до адміністративної відповідальності за таке ж правопорушення, що було передумовою для кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сторонами в судовому засіданні не оспорювався. Також позивачем на ставилися під сумнів ті обставини, що він є відповідальною особою за здійснення обліку та проведення відповідних платежів.

Постанова про адміністративне правопорушення складена за встановленою формою. Стягнення накладене в межах санкції відповідної статті та її частини.

Посилання позивача на те, що його завчасно не було викликано для надання пояснень та заперечень, суд не приймає до уваги, оскільки у справі наявні докази направлення протоколу про адміністративне правопорушення та виклику для участі в розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. а.с. 6, 7). Крім того, в ході розгляду адміністративної справи суду не було надано доводів та пояснень, які б могли бути підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності або зміни накладеного на нього стягнення, але не були враховані відповідачем.

При таких обставинах адміністративний позов не підлягає задоволенню, а постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення складена правомірно.

Враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 7, 1651, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72, 94, 158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків в місті Дніпропетровську про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 208568 від 06.04.2016 року - відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 14.06.2016 р.

Суддя С.В. Єдаменко