Справа № 331/4281/16-а
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/331/111/2016
справа 331/4281/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 р. суддя Жовтневого райсуду м. Запоріжжя Смолка І.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов»язання поновити виплату пенсії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя з 01.06.2015 року поновити виплату пенсії ОСОБА_1; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у сумі 551,20 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що з 17 вересня 2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 26.04.2016р. працює на посаді провідного спеціаліста відділу прогнозування, фітосанітарної діагностики та аналізу ризиків управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та є державним службовцем. До того часу, станом на 01 квітня 2015 року, працювала в Державній фітосанітарній інспекції Запорізької області на посаді начальника відділу-державного фітосанітарного інспектора відділу моніторингу управління фітосанітарного контролю і також була державним службовцем.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року№213-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в зв»язку з чим виплата пенсії за віком була припинена, починаючи з 01.04.2015року. Разом з тим,відповідно до п.5 розділу III «Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-УШ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних на загальних підставах, то з 01 червня 2015 року втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії призначаються, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що з 01 червня 2015 року відпали підстави, за якими вона з 01 квітня 2015 року позбавлена права на отримання пенсії, подальше припинення виплати їй пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя здійснено з порушенням її конституційних прав.

25.05.2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про роз'яснення причин невиплати пенсії, на що отримала відповідь, що, оскільки вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про державну службу», виплата пенсії за віком не проводиться, відповідно до ст.58 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З діями Відповідача позивач не згодна. Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя мало керуватися нормами Конституції України, яка має вищу юридичну силу, щоб не допустити порушення конституційних прав позивача.

Ухвалою суду від 07.06.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем по справі надані заперечення. Відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначає, що позивачем пропущено строк на звернення з позовом до суду і законних підстав для задоволення позову не має.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачу з 17.09.2012 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З 26.04.2016р. працює на посаді провідного спеціаліста відділу прогнозування, фітосанітарної діагностики та аналізу ризиків управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та є державним службовцем. До того часу, станом на 01 квітня 2015 року, працювала в Державній фітосанітарній інспекції Запорізької області на посаді начальника відділу-державного фітосанітарного інспектора відділу моніторингу управління фітосанітарного контролю і також була державним службовцем.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІ від 02.03.2015 року, яким встановлено особливий порядок виплати пенсій для пенсіонерів, які працюють на посадах державних службовців.

Листом відповідача №83/М-9 від 02.06.2016 позивачу було відмовлено у поновлені виплати пенсії.

Статтею 8 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що призупинення виплати пенсії позивачу було здійснено в зв»язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 до абзацу 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були внесені зміни, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (надалі - Закон № 213 ) у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу»; «Про прокуратуру»; «Про судоустрій і статус суддів»; «Про статус народного депутата України»; «Про Кабінет Міністрів України»; «Про судову експертизу»; «Про Національний банк України»; «Про службу в органах місцевого самоврядування»; «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015 не був прийнятий закон, вказаний в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213, з вказаної дати втратили чинність норми законів України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, особам, які підпадають під дію цих Законів, пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.2ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

За загальним правилом установленим ч.1ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Крім того, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 14 Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Що стосується строку, з якого право позивача на поновлення пенсії підлягає задоволенню, то суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» нарахування пенсії, перерахунок пенсії та її виплата здійснюється з часу звернення особи за таким перерахунком та виплатою.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом 07.06.2016. Таким чином, поновлення пенсії за віком позивачу слід здійснювати з 07.12.2015, з урахуванням положень ст.99 КАС України, в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 22, 46, 58, 64, 68, 92 Конституції України, ст. 183-2 КАС України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.12.2015 року;

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровській області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: І.О.Смолка