Справа № 804/2315/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/2315/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -
22.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:
- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_3 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею до 2,0 га в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в грудні 2015 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області із клопотанням про визначення та виділення у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, однак відповідач у строки визначені законодавством не прийняв рішення за результатами розгляду клопотання.
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.11.2015 року до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області засобами поштового зв'язку надійшло клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
До клопотання позивачем було додано: копію паспорту та ІНН, графічні матеріали, копія договору доручення.
25.12.2015 року відповідачем прийнято рішення оформлене листом № В-763/0-889/31-15 про невідповідність наданих документів вимогам Земельного кодексу України для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою оскільки на графічних матеріалах, доданих до клопотання, всупереч вимог статті Земельного кодексу України, не позначено бажане місце розташування земельної ділянки. Крім того, у вказаному листі рекомендовано привести пакет документів у відповідність із вимогами законодавства та повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області.
29.01.2016 року на повторне клопотання позивача Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області було надано аналогічну відповідь оформлену листом № В-1862/0-337/6-16.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до пункту в) частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Як вбачається із матеріалів справи, до клопотання позивачем додано графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки, однак масив земельної ділянки позначений на плані значно перевищує 2,0 га.
Положеннями частини 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Системне тлумачення частини 6 та частини 7 статті 118 Земельного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ці графічні матеріали повинні бути складені таким чином, щоб забезпечити можливість відповідному органу перевірити згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Для цього графічні матеріали повинні містити бажане місце розташування земельної ділянки, тобто зазначення конкретної ділянки, яку хоче отримати заявник, з прив'язкою до місцевості.
При цьому, а ні нормами Земельного кодексу України, а ні інших нормативних актів, не передбачено обов'язку територіального органу Держземагентства України, як органу, уповноваженого розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення державної власності, здійснювати замість громадянина України, який бажає реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, пошук вільних ділянок та вибір конкретної земельної ділянки.
Отже, графічні матеріали без зазначення конкретної земельної ділянки не є графічними матеріалами у розумінні частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не надають можливості ідентифікувати земельну ділянку про яку йдеться у клопотанні.
На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач розглянув клопотання позивача від 30.11.2015 року та повторне клопотання у порядку встановленому статтею 118 Земельного кодексу України та правомірно виніс рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення землевпорядної документації, які оформлені листами від 25.12.2015 року № В-763/0-889/31-15 та від 29.01.2016 року № В-1862/0-337/6-16.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 травня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко