Справа № 820/2042/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"29" червня 2016 р. № 820/2042/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3
про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 29210214 від 12.04.2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

В обґрунтування позову зазначено, що 17 березня 2005 року позивач та ОСОБА_4 (матір позивача) уклали с 3-ю особою ОСОБА_3 договір позики, згідно з яким зайняли у ОСОБА_3 31920,00 грн. З метою забезпечення зобов'язань було укладено договір іпотеки №903, згідно з яким позивач та ОСОБА_4 передали в іпотеку однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить позивачу та ОСОБА_4 на праві власності згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 20 квітня 1999 року реєстраційний №8-99-147798-М-2. Договори позики та іпотеки були посвідчені відповідачем по справі - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Згідно з договором позики позивач та ОСОБА_4 зобов'язались повернути борг до 17.06.2005 року, у звязку з чим неодноразово намагалися повернути борг, але ОСОБА_3 відмовлявся від отримання боргу.

Також позивачем зазначено, що згідно виконавчого напису від 03.08.2005 р. приватний нотаріус ОСОБА_2 звернула стягнення квартиру згідно з умовами договору іпотеки. Про те, що нотаріусом зроблено цей виконавчий напис позивач та ОСОБА_4 повідомлені не були ані нотаріусом, ані третьою особою про те, що такий напис буде зроблено.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 17.04.2016 року квартира позивача на підставі договору іпотеки зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3С, рішення про державну реєстрацію приймав відповідач.

Позивач вважає дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки вчинені без додержання вимог чинного законодавства України.

Представник третьої особи в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявився, надали до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили розгляд справи провести за їх відсутності.

Відповідач чи представник відповідача в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Судом встановлено, що 17 березня 2005 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4 було укладено з ОСОБА_3 договір позики, згідно з яким вони зайняли у ОСОБА_3 гроші в сумі 31920,00 грн.

З метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_1, ОСОБА_4 було укладено з ОСОБА_3 одночасно у договір іпотеки №903 від 17.03.2005 року , згідно з яким ОСОБА_1, ОСОБА_4 було передано в іпотеку однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить нам на праві власності згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 20 квітня 1999 року реєстраційний №8-99-147798-М-2. Договори позики та іпотеки були посвідчені відповідачем по справі - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2,

Згідно з договором позики ми зобов'язались повернути борг до 17.06.2005 року.

Згідно виконавчого напису від 03.08.2005 р. приватний нотаріус ОСОБА_2 звернула стягнення на нашу квартиру згідно з умовами договору іпотеки.

11 вересня 2011 року ОСОБА_4 померла.

Також судом встановлено, що 17.04.2016 року до Державного реєстру речових права на нерухоме майно була внесена запис про реєстрацію на праві власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки №903 від 17.03.2005 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони за договором іпотеки № 903 домовилися про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору п. 6.1 розділу 6 .

Згідно з частинами 2, 3 статті 36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

За змістом положень статті 36 Закону України "Про іпотеку" відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Той факт, що сторони домовилися про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предметом іпотеки свідчить про те, що сторони дійшли згоди, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя в один чи іншій спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, який передбачений Законом України "Про іпотеку".

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки.

Відсутність факту реалізації домовленості сторін щодо укладення окремої угоди про задоволення вимог іпотекодержателя за наявності відповідного застереження в іпотечному договорі, наявність якого прирівнюється до угоди про задоволення вимог іпотекодержателя, та яке за змістом вимог Закону України "Про іпотеку" свідчить про те, що сторони домовилися про позасудовий порядок врегулювання спору, не є обставиною, яка обмежує державного реєстратора у здійсненні відповідної реєстраційної дії.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на момент прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів згідно положень ст. 71 КАС України, що разом із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3 було надано копію повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки та відправлення та отримання відповідного повідомлення згідно положень ч. 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку".

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про неправомірність дій та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватно нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 29210214 від 12.04.2016 року на квартиру №38 за адресою проспект Московський, 200/2 в м. Харкові за ОСОБА_3 , а отже вище зазначене рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на квартиру №38 за адресою проспект Московський, 200/2 в м. Харкові за ОСОБА_3.

Скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 29210214 від 12.04.2016 року на квартиру №38 за адресою проспект Московський, 200/2 в м. Харкові за ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 01 липня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.