Справа № 803/188/15-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Справа № 876/2768/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

30.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач) та просило:

- визнати протиправною відмову Луцької ОДПІ укласти договір про визнання електронних документів з ТзОВ «Феміда-Інтер»;

- зобов'язати Луцьку ОДПІ укласти новий договір про визнання електронних документів з ТзОВ «Феміда-Інтер» та включити його як платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді;

- визнати протиправною відмову Луцької ОДПІ у прийнятті звітних податкових декларацій з податку на додану вартість ТзОВ «Феміда-Інтер» за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року, поданих поштовим відправленням;

- зобов'язати Луцьку ОДПІ прийняти звітні податкові декларації з податку на додану вартість ТзОВ «Феміда-Інтер» за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року, поданих поштовим відправленням;

- визнати протиправною відмову Луцької ОДПІ у прийнятті реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ТзОВ «Феміда-Інтер» за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року;

- зобов'язати Луцьку ОДПІ прийняти реєстри виданих та отриманих податкових накладних ТзОВ «Феміда-Інтер» за червень, липень, серпень, вересень 2014 року без нарахування штрафних санкцій.

В обґрунтування вимоги зазначає, що Луцька ОДПІ в усній формі відмовила ТзОВ «Феміда-Інтер» у прийнятті податкової звітності в електронній формі. Вказана обставина, на думку податкового органу, зумовлена причиною відсутності товариства за його місцем знаходження.

Позивач зазначає, що 5 серпня 2014 року позивачем було отримано відповідь щодо розгляду заяви в якій йшлося про те, що договір про визнання електронних цифрових підписів між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Феміда-Інтер» не розривався, а у зв'язку з не встановленням фактичного місцезнаходження товариства за адресою м. Луцьк, вул. Дубнівська, 36, відповідачем 18 липня 2014 року сформовано «Повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням». 23 липня 2014 року ТзОВ «Феміда-Інтер» підтвердило відомості про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, після чого позивач має можливість реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

18 серпня 2014 року ТзОВ «Феміда-Інтер» було отримано повідомлення № 12162/10/03-18-18-02 від 18 серпня 2014 року від Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області про розірвання договору про визнання електронних документів. Проте позивач повідомляє, що протягом останніх трьох місяців підтверджував відомості про юридичну особу, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також відсутність ТзОВ «Феміда-Інтер» за місцезнаходженням позивач спростовує отриманням кореспонденції від Луцької ОДПІ.

Позивач 23 вересня 2014 року звернувся до Луцької ОДПІ із заявою про укладення нового договору про визнання електронних документів, однак 24 жовтня 2014 року отримав відповідь від 22 жовтня 2014 року №16079/10/03-18-18-01, якою йому було відмовлено в укладенні договору, у зв'язку з відсутністю підтвердженої інформації щодо місцезнаходження товариства. Вважає, що виконав всі вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, а відтак відповідач не мав права відмовляти в укладенні нового договору про визнання електронних документів.

Оскільки податкову звітність відповідач в електронному вигляді не приймав, позивач змушений був подати її поштовим зв'язком. Так, на адресу Луцької ОДПІ поштовими відправленнями направлено податкові декларації з податку на додану вартість та реєстри виданих та отриманих податкових накладних за червень, липень, серпень, вересень 2014 року, проте в отриманих відповідях податковим органом було зазначено про відмову у прийнятті зазначених податкових звітностей, у зв'язку з порушенням пунктів 48.2, 48.3, 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме - відсутність зазначення обов'язкового реквізиту - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській укласти договір про визнання електронних документів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер». Зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській укласти договір про визнання електронних документів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» та включити Товариство з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» як платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді.

Визнано протиправною відмову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській у прийнятті звітних податкових декларацій з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року

Визнано протиправною відмову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській у прийнятті реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема, апелянт покликається на те, що позивачу було відмовлено в укладенні нового договору про визнання електронних документів у зв'язку з тим, що він не підтвердив відомостей про юридичну особу, а саме про своє місцезнаходження. Також Луцька ОДПІ відмовила позивачу у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками та реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, оскільки платник податків допустив порушення вимог пункту 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, не зазначивши найменування контролюючого органу, до якого подає звітність.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що ТзОВ «Феміда-Інтер» зареєстроване 04 січня 1995 року як юридична особа, про що 30 серпня 2014 року внесено запис про включення позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Товариство перебуває на податковому обліку в Луцькій ОДПІ з 28 листопада 1996 року за №152, дані фактичні обставини підтверджуються копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та відомостями із ЄДР

06 лютого 2011 року між ТзОВ «Феміда-Інтер» та Луцькою ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів.

17 липня 2014 року оперативним управлінням Головного управління Міндоходів у Волинській області надана довідка №1864/512/7.4-05 про не встановлення фактичного місцезнаходження платника податків ТзОВ «Феміда-Інтер». На підставі зазначеної довідки 18 серпня 2014 року Луцькою ОДПІ в односторонньому порядку розірвано договір про визнання електронних документів від 06 лютого 2014 року, укладений між позивачем та відповідачем.

Головне управління Міндоходів у Волинській області в листі-відповіді №5008/10/03-20-18-01-04 від 13 серпня 2014 року (а.с.9) на запит позивача в прокуратуру міста Луцька від 24 липня 2014 року №24-07/14-1 щодо неприйняття Луцькою ОДПІ звітності ТзОВ «Феміда-Інтер» в електронному вигляді повідомило позивача, що він був проінформований про розірвання договору від 06 лютого 2014 року про визнання електронних документів листом від 18 серпня 2014 року №12162/10/03-18-18-02.

Також, в листі №5008/10/03-20-18-01-04 від 13 серпня 2014 року зазначено, що на підставі запитів №347 від 09 липня 2014 року та №467 від 07 серпня 2014 року на відпрацювання ризикового платника податків, оперативним управлінням Луцької ОДПІ здійснювались заходи по встановленню фактичного місцезнаходження платника, за результатами яких були надані довідки про не встановлення фактичного місцезнаходження платника податків від 17 липня 2014 року №1864/512/7.4-05 та №542/07.4 від 11 серпня 2014 року

23 вересня 2014 року ТзОВ «Феміда-Інтер» звернулося до відповідача із заявою про укладення нового договору про визнання електронних документів, в якій позивач повідомив контролюючий орган про те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23 вересня 2014 року товариством було підтверджено відомості про юридичну особу 07 квітня 2014 року, 23 липня 2014 року, 19 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 та 15 вересня 2014 року а тому ТзОВ «Феміда-Інтер» виконало всі вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом Державної податкової служби від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року № 320/15011. Однак, відповідач листом від 22 жовтня 2014 року №16079/10/03-18-18-01 (а.с.12) відмовив позивачу в укладенні нового договору про визнання електронних документів, у зв'язку із відсутністю підтвердженої інформації щодо місцезнаходження ТзОВ «Феміда-Інтер».

Відповідно до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що податковою адресою ТзОВ «Феміда-Інтер» є: 43010, Волинська область, місто Луцьк, вул. Дубнівська, будинок 36, кабінет 4, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. З даного витягу слідує, що позивач 07 квітня 2014 року, 23 липня 2014 року, 19 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 року, 15 вересня 2014 року 21 жовтня 2014 року, 05 листопада 2014 року, 12 листопада 2014 року та 24 грудня 2014 року підтверджував відомості про юридичну особу

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зробив поспішний висновок про відсутністю підтвердженої інформації щодо місцезнаходження «Феміда-Інтер». А відтак, відмова відповідача укласти договір про визнання електронних документів, у зв'язку з «відсутністю підтвердженої інформації щодо місцезнаходження підприємства», суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Наказом Державної податкової адміністрації від 10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року №320/15011 (далі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу II Інструкції передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором. Примірний договір про визнання електронних документів затверджено вказаною Інструкцією.

Встановлене законом право позивача на подання податкових документів в електронному вигляді безпосередньо залежить від дотримання умови укладення відповідного договору, а саме договору про визнання електронних документів.

Виходячи із норм чинного законодавства, право позивача на подання податкових документів в електронному вигляді відповідає обов'язок ДПІ укласти вказаний договір на вимогу платника податків.

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції встановлено, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати:

спеціалізоване програмне забезпечення для формувань податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті);

доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймань електронних повідомлень по електронній пошті;

засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС);

чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Зокрема, п. 5 розділу 3 Інструкції передбачено чіткий алгоритм дій платника податків при поданні документів електронної звітності, а саме платник податків:

5.1) отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці;

5.2) отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

5.3) ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки);

5.4) надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії;

5.5) після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит:, відповідно до п. 6 Інструкції, на його запит:

6.1) видає два примірники договору;

6.2) записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

6.3) приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів;

6.4) звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору;

6.5) після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що юридичною адресою ТзОВ «Феміда-Інтер» є: 43010, Волинська область, місто Луцьк, вул. Дубнівська, будинок 36, кабінет 4, яка підтверджена позивачем. Як наслідок, відмова податкового органу укласти договір про визнання електронних документів, у зв'язку з «відсутністю підтвердженої інформації щодо місцезнаходження підприємства» суперечить нормам чинного законодавства та обставинам справи.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відмова відповідача укласти з позивачем договір про визнання електронних документів позбавила ТзОВ «Феміда-Інтер» можливості скористатись своїм правом на подання податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі, тому дана відмова є протиправною.

Як наслідок, право позивача на подання податкових документів в електронному вигляді відповідає обов'язок ДПІ укласти вказаний договір на вимогу платника податків, а тому для відновлення порушеного права ТзОВ «Феміда-Інтер» слід зобов'язати відповідача укласти з позивачем договір про визнання електронних документів та включити ТзОВ «Феміда-Інтер» як платника податків до системи подання податкових документів в електронному вигляді.

Крім того, судом встановлено, що у зв'язку з розірванням та відмовою відповідача в укладенні договору про визнання електронних документів позивач був змушений подавати податкову звітність поштовим зв'язком.

Так, податкові декларації з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року позивач подавав Луцькій ОДПІ поштовими відправленнями, відповідно 20.08 2014 року, 08.12.2014 року та 20.01.2015 року. Однак, контролюючий орган відмовив йому у прийнятті зазначених звітних документів, про що свідчать листи-відповіді Луцької ОДПІ №12519/10/03-18-18-01 від 28 серпня 2014 року, №1141/10/03-18-18-01 від 12 грудня 2014 року, а що стосується періоду за листопад 2014 року позивачу відповідь Луцької ОДПІ не надходила.

Підставами для відмови у прийнятті податкової звітності відповідач зазначив порушення ТзОВ «Феміда-Інтер» пунктів 48.2, 48.3, 48.4 ст.48 Податкового кодексу України, а саме не зазначення обов'язкового реквізиту - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Згідно пунктів 48.1, 48.2, 48.3, 48.4, 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

відмітка про звітування за спеціальним режимом;

код виду економічної діяльності (КВЕД);

код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією

Пунктами 49.8 та 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

В силу пунктів 49.10, 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що підставами для відмов позивачу у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 року з додатками та реєстрами виданих та отриманих податкових накладних є відсутність інформації щодо обов'язкового реквізиту - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Приймаючи до уваги викладене, судом були досліджені вищезазначені податкові декларації. В кожній з поданих декларацій в графі «Декларація подається до контролюючого органу в…» позивачем зазначено «м. Луцьк».

Колегія суддів зазначає, що особливості подання платниками податків податкових декларацій з податку на додану вартість передбачені наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість». Зазначеним наказом визначена форма (бланк) декларації з податку на додану вартість. Так, в графі «Декларація подається до контролюючого органу в» в дужках передбачена можливість зазначити або «місто» або «район», а тому під час подання вищезгаданих декларацій позивач в даній графі зазначив, що декларація подається в м. Луцьк. Оскільки графа в бланку декларації «Найменування контролюючого органу, до якого подається звітність» взагалі відсутня, суд приходить до висновку, що позивач виконав вимоги податкового законодавства щодо заповнення обов'язкових реквізитів в поданих відповідачу деклараціях з податку на додану вартість за червень, липень, серпень, вересень 2014 року, а тому Луцька ОДПІ протиправно відмовила у їх прийнятті разом з додатками та реєстрами виданих та отриманих податкових накладних.

Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача прийняти звітні податкові декларації позивача з податку на додану вартість за червень, липень, серпень, вересень 2014 року з додатками та реєстрами виданих та отриманих податкових накладних без нарахування штрафних санкцій, поданих поштовим відправленням, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Отже, вимоги даної норми не передбачають додаткового зобов'язання контролюючого органу прийняти податкові декларації, у разі якщо судом встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової звітності.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по справі № 803/188/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 29.06.2016 року.