Справа № 755/7084/16-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/7084/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 7 роти 1 батальйону капрала Яківець Світлани Борисівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2016 року серії ПС2 № 395724, складену поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 7 роти 1 батальйону капралом Яківець Світланою Борисівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення на нього адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 квітня 2016 pоку, близько 11 год., він рухався в м. Києві по вул. Почайнинській на автомобілі НОМЕР_1, де був зупинений працівником патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 Після зупинки, лейтенант ОСОБА_3 повідомив його про необхідність надати для перевірки документи, не назвавши при цьому причину для зупинки. Будучи законослухняним громадянином та виконуючи розпорядження працівника поліції він передав тому водійське посвідчення, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс. Після надання вказаних вище документів ОСОБА_3 вказав, що йому відомо, що під час керування автомобілем він нібито користувався засобами зв'язку - мобільним телефоном, по якому розмовляв, чим порушив пп. 2.9.Д Правил дорожнього руху. Далі ОСОБА_3 пішов до патрульної машини, а його колега - поліцейський Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 7 роти 1 батальйону капрал поліції Яківець С.Б., склала щодо нього постанову серії ПС2№395724 у справі про адміністративне правопорушення про порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Він категорично заперечував проти звинувачення у порушенні Правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки керуючи автомобілем мобільним телефоном не спілкувався, і висновки працівників поліції у цій частині є хибними. Будь-яких доказів, які б підтверджували його вину йому надано не було. На його прохання пред'явити відеозапис його порушення, чи інші докази, на підставі яких поліцейські дійшли висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач роз'яснила, що вона не зобов'язана йому нічого доводити і нічого пред'являти. За його наполяганням йому надали можливість викласти своє пояснення письмово, що він і зробив, надавши його в подальшому відповідачеві. Після завершення складання відповідачем Постанови, йому було передано її для підпису. При цьому, відповідач вказала графи протоколу, шляхом проставляння відповідних позначок, у яких він повинен поставити свій підпис: про роз'яснення йому положень статей 307, 308, прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порядку і строків оскарження Постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП; про отримання копії Постанови. Однак, оскільки відповідач по-перше не роз'яснювала йому будь-яких права, а по-друге, попередньо, до надання Постанови для підпису вказала, що у зв'язку з прийнятими змінами до чинного законодавства копію Постанови йому вручати не передбачено, він відмовився від підписання постанови у вказаних відповідачем графах. При цьому, якщо під час складання Постанови так і аж до його від'їзду з місця її оформлення, відповідачем та її колегою - лейтенантом поліції ОСОБА_3, не запрошувались будь-які свідки, чи інші особи, які б могли засвідчити як факт порушення ним Правил дорожнього руху, так і факт відмови від підписання Постанови у зв'язку із вказаними ним причинами. Вважає, що Постанова не могла б бути складена у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, оскільки керуючи 16 квітня 2016 року автомобілем НОМЕР_1 він не користувався мобільним телефоном, як це здалось працівникові патрульної міліції ОСОБА_5 Перш за все, автомобіль LEXUS GX470, як і більшість сучасних автомобілів, обладнаний технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. Таку саму функцію має і його мобільний телефон Iphone, виробництва компанії Apple, яким він користується. Відтак, необхідності у користуванні мобільним телефоном під час керування автомобілем у нього не було. Крім того, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність наступає саме за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. Всупереч зазначеному, відповідач не встановила чи обладнані наявні у нього та встановлені у автомобілі засоби зв'язку технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук, чи ні, і ця обставина не підтверджена жодними доказами. Переконаний, що по даній справі відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували порушення ним п. 2.9.Д Правил дорожнього руху. Зокрема, відсутні будь-які пояснення свідків, дані технічних засобів з функціями фото- кінозйомки, відеозапису тощо. Крім того, порушенням відповідача є, на його думку, те, що вимагаючи від нього поставити підпис у графах Постанови щодо роз'яснення йому положень статей 307, 308, прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП, а також графі, де вказано про отримання ним копії постанови, відповідач фактично не ознайомлювала його із зазначеними нормами, а також не надавала і не планувала надати копію постанови, роз'яснивши, що відтепер вона на руки порушникам не видається у зв'язку з «законодавчими змінами».

Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття, розгляд справи не відкладається, справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2016 року відповідачем відносно позивача було складено постанову серії ПС2 № 395724, згідно якої 16 квітня 2016 року об 11 годині 05 хвилин по вул. Почайнинська, буд. 70 в м. Києві позивач керуючи автомобілем НОМЕР_2 під час руху транспортним засобом користувався засобами зв'язку тримаючи їх в руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9.д Правил дорожнього руху України. На підставі вказаної постанови до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Проте, в даному адміністративному позові відповідач не надав доказів, які б спростували пояснення та докази надані позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність її дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ПС2 № 395724 від 16 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251 КУпАП, ст. ст. 18, 41, 71, 128, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 7 роти 1 батальйону капрала Яківець Світлани Борисівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 395724 від 16 квітня 2016 року винесену поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 7 роти 1 батальйону капралом Яківець Світланою Борисівною, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: