Справа № 2а-3967/11/2018
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2016 р. м. Київ К/800/4648/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова, третя особа - Державне підприємство «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД», про визнання рішення протиправним, зобов'язання призначити пенсію, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова на постанову Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 16 лютого 2011 року, зобов'язати відповідача включити до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період його роботи електрозварником з 15 лютого 1990 року по 31 травня 1994 року і електрогазозварником з 1 червня 1994 року по 30 червня 1996 року та призначити таку пенсію на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1788-ХІІ) з 20 січня 2011 року.

Постановою Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, позов задоволено. Рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 визнано протиправним. Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_4 до стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2, що дають право на пільгову пенсію, період його роботи електрозварником з 15 лютого 1990 року по 31 травня 1994 року і електрогазозварником з 1 червня 1994 року по 30 червня 1996 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працював на Державному підприємстві «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД» у періоди з 12 березня 1984 року по 14 лютого 1990 року електрозварником цеху № 25, з 15 лютого 1990 року по 31 травня 1994 року електрозварником цеху № 22, з 1 червня 1994 року по 30 червня 1996 року електрозварником АХО, з 1 липня 1996 року по 2 вересня 1997 року електрогазозварником цеху № 36, що підтверджується записами його трудової книжки та уточнюючими довідками.

Згідно довідки № 45/2, виданої Державним підприємством «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД» 2 листопада 2010 року, атестація робочих місць електрозварника цеху № 22 та електрогазозварника АХО не проводилася.

Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_4 отримав відмову, мотивовану тим, що до пільгового стажу його роботи зараховано лише 9 років 6 місяців 24 дні, а періоди роботи після 22 серпня 1992 року не враховані у зв'язку з непідтвердженням права на пільгове пенсійне забезпечення результатами атестації робочих місць.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що положеннями Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 422 відповідно) обов'язок по проведенню атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а тому непроведення такої атестації у визначені законодавством строки не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист, зокрема на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

У відповідності до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року № 21-51а15, від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, від 2 грудня 2015 року № 21-1329а15.

Як вбачається з матеріалів справи та це вірно встановлено судами попередніх інстанцій, вперше атестація робочих місць з шкідливими умовами праці була проведена на Державному підприємстві «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД» 5 червня 1997 року (наказ № 89), однак робочі місця електрозварника цеху № 22 і електрогазозварника АХО атестовані не були, оскільки на час її проведення такі посади були скорочені.

Відповідно до умов колективних договорів на 1994-1997 роки посади електрозварника цеху № 22 і електрогазозварника АХО у них відсутні.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачеві у зарахуванні періодів його роботи з 22 серпня 1992 року по 31 травня 1994 року електрозварником цеху № 22 і з 1 червня 1994 року по 30 червня 1996 року електрогазозварником АХО на Державному підприємстві «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД» до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації робочих місць, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова та зобов'язання відповідача зарахувати періоди його роботи з 22 серпня 1992 року по 31 травня 1994 року електрозварником цеху № 22 і з 1 червня 1994 року по 30 червня 1996 року електрогазозварником АХО до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, та призначити таку пенсію є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З огляду на те, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального права, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова - задовольнити.

Постанову Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова, третя особа - Державне підприємство «Харківський машинобудівельний завод «ФЕД», про визнання рішення протиправним, зобов'язання призначити пенсію - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.