Справа № 808/8449/15
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8449/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2016 року

справа № 808/8449/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартхім»

до Волинської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

в с т а н о в и в :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Смартхім» та фірмою «INEOS SOLVENTS GERMANY GmbH», Німеччина, було укладено контракт № 4616275 від 01 квітня 2015 року.

За умовами контракту фірма «INEOS SOLVENTS GERMANY GmbH» зобов’язується поставити на умовах FCA Моерс, Німеччина, хімічну продукцію спирт ізопропіловий (Ізопропанол) в кількості 23 мт (+- 15%) за ціною 890 євро за метричну тонну, а ТОВ «Смартхім» прийняти та оплатити товар.

З метою митного оформлення партії товару, поставленого за вищевказаним контрактом, уповноваженим декларантом – ПП «СІА-БРОК», було подано до відповідача вантажну митну декларацію № 205070000/2015/014522 від 22.09.2015, в якій заявлено митну вартість товару за ціною договору (контракту).

ТОВ «Смартхім» 24 вересня 2015 року було подано нову ВМД № 205070000/2015/015045 та здійснено митне оформлення та випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов’язання на підставі рішення митного органу про коригування заявленої митної вартості товару.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Статтею 52 визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов’язаних із продавцем осіб для виконання зобов’язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об’єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Також митний орган зазначив, що з згідно з Доповненням № 1 до контракту № 4616275 від 01 квітня 2015 року та прайс-листом від 03.09.2015 вартість товару становить 730 євро/т, тоді як відповідно до інформації біржової організації ICIS від 15.09.2015 на початок вересня вартість імпортованого товару становить 850-890 євро/т.

У зв’язку з вказаними обставинами, митним органом було витребувано додаткові документи, а саме: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою, виписку з бухгалтерської документації країни виробника, договір на перевезення товару, розрахунок транспортних витрат.

ТОВ «Смартхім» на вимогу митного органу було надано наступні документи: договір на перевезення товару, рахунок-фактура перевізника за транспортні послуги, виписку з бухгалтерської документації, альтернативну комерційну пропозицію від компанії Essol. Також позивач повідомив про неможливість подання висновку про якісні та вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та виписку з бухгалтерської документації країни відправлення.

Судом встановлено, що згідно з Доповненням № 1 до контракту № 4616275 від 01 квітня 2015 року поставка товару здійснювалась на умовах FCA Моерс, Німеччина, (Інкотермс 2010).

Відповідно до міжнародної автомобільної накладної № А№0002838 від 18.09.2015 поставку товару на митну територію України здійснювало ПП «Транзит-Сервіс».

Згідно з умовами договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом на міжнародному сполученні № 09/01-15, укладеним між ПП «Транзит-Сервіс» та позивачем 09.01.2015, вартість перевезення вантажу зазначається в заявці, згідно цін попередньо обумовлених сторонами, підставою для оплати вартості перевезення вантажу є рахунок-фактура, акт виконаних робіт та товарно-супровідні документи з печаткою вантажоодержувача.

Судом встановлено, що відповідно до транспортної заявки № 10 від 08.09.2015 вартість перевезення становить 145 євро/тонна до м. Бориспіль, Україна, кількість вантажу – 22-23 тонни.

Числове значення вартості транспортних послуг перевірено судом та не спростовано митним органом.

Також колегія суддів зазначає, що відсутність печатки вантажоодержувача на рахунку-фактурі на транспортні витрати № 497 від 18.09.2015 жодним чином не перешкоджає перевірці числових значень заявленої митної вартості товару.

Спростовуючи доводи апелянта, що згідно з інформацією біржової організації ICIS, на початок вересня місяця вартість імпортованого товару становить 850-890 євро/т, що не відповідає заявленій митній вартості товару та наданим декларантом документам (відповідно до доповнення № 1 до контракту № 4616275 від 01.04.2015 та прайс-листа від 03.09.2015 вартість товару становить 730 євро/т), суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до даних вказаної біржової організації станом на 15.09.2015 вартість ізопропанолу становить 750-790 євро за тонну, у серпні вартість становила 850-890 євро/тонна за умовами поставки – FD NEW, що є відмінними від умов, на яких товар поставлявся позивачем.

Крім того, суд зазначає, що, цінова довідка від 21.09.2015 містить лише орієнтовану митну вартість товару, поставлену на умовах FCA, та не спростовує ціну, заявлену декларантом.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість, первинно задекларовану ТОВ «Смартхім» за основним методом.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи спростовуються висновки митного органу про розбіжності в первинних документах. Також суд апеляційної інстанції зазначає, що на підставі наданих документів на підтвердження митної вартості товару контролюючий орган може в повній мірі здійснити перевірку правильності визначення декларантом митної вартості товару, жодних недоліків, що стосуються числового визначення заявленої митної вартості товару чи розрахунку митної вартості останні, подані декларантом документи не містять.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Також суд зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, митний орган жодним чином не обґрунтував неможливість застосування основного методу при визначенні митної вартості товару та всіх інших у їх послідовності, що свідчить про безпідставність застосування суб’єктом владних повноважень резервного методу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року в адміністративній справі № 808/8449/15 - без змін.

Стягнути з Волинської митниці ДФС судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев’ять) грн. 60 коп.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 29 червня 2016 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров