Справа № 401/4763/15-а (2-а/401/13/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 рокусправа № 401/4763/15-а (2-а/401/13/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року у справі № 401/4763/15-а за позовом ОСОБА_1 до Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Власівської селищної ради №3 від 24.11.2015 року "Про обрання секретарем селищної ради", яким секретарем селищної ради було обрано ОСОБА_2.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.11.2015 року відбулось друге пленарне засідання першої сесії Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області сьомого скликання.

На вказаній сесії було прийнято рішення від 24.11.2015 року №3 "Про обрання секретаря селищної ради", яким секретарем Власівської селищної ради було обрано ОСОБА_2

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття зазначеного рішення, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні Позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що порушень при прийнятті оскаржуваного рішення виявлено не було. Крім того, рішення виконано шляхом призначення ОСОБА_2 на посаду секретаря селищної ради, тобто не може бути скасовано рішення, яке застосовується одноразово і після його реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у позові, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказав себе позивачем по даній справі.

Однак, в позовній заяві ОСОБА_1 було вказано, що він виступає фактично за дорученням постійної комісії з питань законності, правопорядку, депутатської діяльності, гласності, захисту прав людини, зв'язків з об'єднаннями громадян та реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

В свою чергу, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що прийняттям зазначеного рішення порушено його право як депутата, та права інших депутатів на додаткове вивчення, обговорення питання обрання секретарем ради ОСОБА_2, порушено право на внесення своїх пропозицій, запропонувати іншу кандидатуру на посаду секретаря ради, та які наслідок порушено право на працю із законообраним секретарем.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року№ 19-рп/2011 (справа щодо оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

В даному випадку, ОСОБА_1 виступав фактично як депутат від групи депутатів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є цілком необґрунтованими, оскільки судом не було встановлено порушення прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо ОСОБА_1 як фізичній особі, процесуальний статус якого в даному випадку був визначений самим Позивачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року є обґрунтованою, у зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.04.2016 року у справі № 401/4763/15-а - залишити без змін. .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які приймають участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко