Справа № 642/3405/16-а
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/3405/16-а
Провадження № 2а/642/110/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугай К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до командира роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові лейтенанта міліції Федотова Валерія Валерійовича

про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся 6 червня 2016 року до суду з адміністративним позовом до командира роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові лейтенанта міліції Федотова В.В. про визнання дій незаконними, визнання постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1№ 887201 від 25 травня 2016 року про притягнення його - позивача - до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. протиправною та скасування її.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Правил дорожнього руху не порушував, 25 травня 2016 р. керував автомобілем Infiniti QX, номерний знак НОМЕР_1, рухався у напрямку автостанції заправки пальним «ОККО», розташованої на вул. Клочківській, 44 у м.Харкові. Після зупинки на території автозаправочного комплексу «ОККО» до нього підійшов чоловік у формі поліцейського, за проханням позивача посвідчення надати відмовився, незрозуміло відрекомендувався, звинуватив його у порушенні п.9.2 (б) Правил дорожнього руху, та виніс постанову, що є предметом оскарження, де зазначив, що при перестроюванні з лівої полоси на праву він- позивач - не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення відповідач не надав. Бланк постанови завірено печаткою Управління служби Міністерства внутрішніх справ у м.Харкові, яке згідно до офіційної інформації та громадських формувань - управління перебуває у стані припинення. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки відповідач звернувся до нього, коли він знаходився на території автозаправного комплексу з вимкненим мотором, тому не перебував у статусі водія згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху. Крім того, відповідно до офіційної карти м. Харкова місце скоєння адміністративного правопорушення, яке зазначено відповідачем, відсутнє. Дорожня розмітка та відповідні дорожні знаки, які розділяють транспортні потоки напрямків на дорогах, що мають дві або три смуги, призначені для руху в одному напрямку, також відсутні. Також послався на те, що в постанові не зазначений технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис. Також вважає незаконним винесення постанови поліцейським прямо на дорозі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначив, що він не чув вимоги відповідача зупинитись по гучномовцю, оскільки у нього в салоні звучала музика.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовну заяву, та зазначив, що ним надано достатньо доказів відсутності дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків на ділянці вул. Клочківська,14, що розділяють транспортні потоки напрямків руху на дорогах, що мають дві або три смуги для руху автотранспорту в одному напрямку, тому позивач не мав змоги перетину розмежування проїжджих частин дороги шляхом перестроювання з лівої полоси на праву. Також зазначив, що він не перебував у стані водія, коли до нього підійшли поліцейські, оскільки автомобіль зупинився та двигун не працював, а позивач мав намір заправити автомобіль. Також зазначив, що позивач діяв відповідно до розділу 11 Правил дорожнього руху, яки передбачено,що у разі відсутності дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків кількість смуг визначається водієм на свій розсуд.

Відповідач - командир роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові лейтенант міліції Федотов В.В. у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що у нього виникли сумніви щодо тверезого стану позивача - водія Infiniti QX, номерний знак НОМЕР_1, коли той рухався по дорозі по вул. Клочківській, тому по гучномовцю він оголосив водію про необхідність зупинитись, однак той не зупинився. Рухаючись по дорозі при перестроюванні зі лівої смуги на праву позивач не подавав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, та зупинився на автозапровочному комплексі «ОККО». Позивачу були роз'яснені права та винесено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з порушенням вимог п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху. У позивача були наявні ознаки алкогольного сп'яніння. Після цих подій в той же день позивача було направлено на медичний огляд, та ще складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Суд, опитавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оглянувши диск з відеозаписом, фототаблицю місця події, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, командиром роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові лейтенантом міліції Федотовим В.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ПС1№ 887201 від 25 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 25 травня 2016 р. о 6 год. 55 хвил., керуючи автомобілем Infiniti QX, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Клочківській, 14 у м.Харкові при перестроюванні з лівої смуги на праву не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимог п.9.2. (б) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Частиною 2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, зокрема, порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, та інш.

Санкцією зазначеної правової норми передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до 9.2. (б) Правил дорожнього руху перед перестроюванням водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

У статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення зазначено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, з правами позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Доводи позивача про те, що він Правил дорожнього руху не порушував, спростовуються відеозаписом події, наданим суду відповідачем, та оглянутому в судовому засіданні.

Так, з відеозапису вбачається, що позивач, керуючи автомобілем Infiniti QX, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Клочківській у м.Харкові по дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, перестроювався з лівої смуги руху на праву, не подаючи сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Посилання позивача та його представника на те, що відповідні дорожні знаки та дорожня розмітка по ходу руху позивача були відсутні, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до п.11. 1 Правил кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів у разі відсутності дорожньої розмітки або дорожніх знаків визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Отже, при визначенні кількості смуг на дорозі позивач повинен був керуватись положеннями п.1.10 Правил, яким визначено, що смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

У даній дорожній обстановці позивачу слід було візуально визначити, виходячи з ширини проїжджої частини, що дорога має дві смуги для руху в одному напрямку.

За таких обставин ствердження представника позивача про те, що у даному випадку за відсутності знаків та розмітки позивач визначає кількість смуг лише на власний розсуд є неправильним тлумаченням положень п.11.1.,оскільки положення п.11.1 слід тлумачити лише у зв'язку з положеннями п.1.10 Правил.

З урахуванням цього положення суд приходить до висновку, що позивач рухався по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку,та міняв вказані смуги руху не вмикаючи сигнал повороту, що свідчить про порушення ним п. 9.2(б) Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене, надані позивачем докази відсутності відповідних дорожніх знаків та дорожньої розмітки - лист Департаменту інфраструктури Харківської міської ради № 1574/0/78-16 від 10.06.2016 року, схема дислокації дорожніх знаків, лист Департаменту будівництва та шляхового господарства № 802/0/66-16 від 13.06.2016 року не мають значення для розгляду даної справи, а надані фотографії дороги лише підтверджують те, що для руху в одному напрямку на цій дорозі наявні дві смуги.

Інші доводи представника позивача не спростовують наданих відповідачем доказів правомірності винесеної постанови.

Отже, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, інспектором дотримані вимоги ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. відповідає вимогам закону, винесена за наявності належних та допустимих доказів, наданими відповідачем доказами підтверджений факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, в порядку ст. ст. 2, 70-72,159-163, 171-2 КАС України, ст.ст.122 ч.2, 283 КУпАП, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до командира роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові лейтенанта міліції Федотова Валерія Валерійовича про визнання дій незаконними, визнання постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1№ 887201 від 25 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. протиправною та скасування її - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя - Л.Л. Шрамко