Справа № 803/636/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/636/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Луцьк

Справа № 803/636/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В.І.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Приватного підприємства «ВІО» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства «ВІО» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом заборони експлуатації станції влаштованої на території підприємства за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Авіаторів, 1 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

За результатами планової перевірки будівель та території ПП «ВІО» складений акт перевірки щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 20 квітня 2016 року № 57, в якому зафіксовано 10 порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Позивач зазначає, що недотримання вимог та правил у сфері пожежної і техногенної безпеки будівель та території ПП «ВІО» створює загрозу життю та здоров’ю людей.

З наведених мотивів просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом заборони експлуатації станції влаштованої на території підприємства за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Авіаторів, 1 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В судове засідання 23 червня 2016 року представник Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області не прибув, хоча було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду справи (а. с. 55).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 60).

За правилами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача, представника відповідача на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження відповідно.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до Графіку проведення перевірок наказом Луцького міськрайонного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області від 22 березня 2016 року № 8 призначено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (а. с. 10-11).

Відповідач був ознайомлений про проведення планової перевірки повідомленням від 18 березня 2016 року № 306, яке вручено 18 березня 2016 року (а. с. 12).

Для проведення вказаної перевірки, позивачем було виписане посвідчення від 17 квітня 2016 року № 56 (а. с. 12).

Перевірка проводилася з 04 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року головним інспектором Луцького МРВ УДСНС України у Волинській області Дмитерчуком Р.М.

За результатом перевірки був складений акт суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної і безпеки № 57 (а. с. 13-21), у якому встановлені ряд порушень.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про необхідність застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров’я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про охорону праці» визначено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в частині першій статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб’єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об’єктів або об’єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об’єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об’єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб’єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб’єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Отже, єдиною підставою для повного чи часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення відповідачем загрози життю та здоров’ю людей і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 12 Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 листопада 2015 року № 1337, позаплановою перевіркою суб’єкта господарювання є перевірка, проведення якої не передбачено планами перевірок ДСНС України та її територіальних органів, яка проводиться для перевірки виконання суб’єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, виданих за результатами проведення планових перевірок.

Крім того, статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є: подання суб’єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

З аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що належним доказом усунення раніше виявлених порушень у сфері забезпечення пожежної та техногенної безпеки є акт органу контролю за результатом проведення перевірки суб’єкта господарювання. Така перевірка може бути ініційована самим органом контролю, або підприємством.

Як убачається з матеріалів справи, ПП «ВІО» скористалося своїм правом та 23 червня 2016 року за заявою керівника ПП «ВІО» від 21 червня 2016 року «Про здійснення перевірки» головним інспектором Луцького міськрайонного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області була проведена позапланова перевірка суб’єкта господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в ході якої встановлено, що усі порушення усунуті і дана АЗС може працювати в загальному режимі.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ «Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки директору ПП «ВІО» позивачем направлено лист № 592 від 23 червня 2016 року «Про проведення позапланової перевірки АЗС», у якому зазначено, що порушення вимог пожежної та техногенної безпеки, які викладені в акті планової перевірки № 57 від 20 квітня 2016 року, виконані повністю (а. с. 59). Про виконання та усунення всіх порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки по АЗС зазначає у своїй заяві представник позивача (а.с. 57-58).

Враховуючи, що ПП «ВІО» виявлені порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки усунуто та надано суду відповідні письмові докази, загрози життю та здоров’ю людей немає, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду щодо повної зупинки роботи об’єкту (магазину), а, відтак, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд відмовляє у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не повертаються.

Керуючись статтями 160, 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Приватного підприємства «ВІО» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович