Справа № 805/3482/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року справа №805/3482/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі № 805/3482/15-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" Луньо Іллі Вікторовича (відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати бездіяльність відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах 200 000, 00 грн. та до Реєстру акцептованих вимог кредиторів; зобов'язати відповідача 1 включити до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк» ОСОБА_2 та до Реєстру акцептованих вимог кредиторів; зобов'язати відповідача 1 включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Актив-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача 2 та здійснити виплату гарантованої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на користь позивача ОСОБА_6 16.06.2014 року відкритий депозитний рахунок та покладені грошові кошти у сумі 19000, 00 долларів США строком на 1 місяць з 16.06.2014 року до 16.07.2014 року з розрахунку 7,0 річних у Відділенні № 40 ПАТ «КБ «Актив-Банк». 17.06.2014 року був укладений додатковий договір про набуття прав позивача на Вклад за основним Договором. 17.07.2014 року позивач звернувся до відділення банку за поверненням Вкладу та виплатою нарахованих відсотків, але йому відмовлено.

Позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача 1 на постанову Національного Банку України від 12.06.2014 р. № 349/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії проблемних», оскільки на момент укладання договору № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р. вказана постанова не була оприлюднена. Також, позивач зазначає, що відповідачем 1 не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

За таких обставин, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок укладання договору № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р. та додаткової угоди № 1 від 17.06.2014 р. до вказаного договору ОСОБА_6 надана перевага, яка прямо не встановлена законодавством чи внутрішніми документами банку, оскільки укладені під час дії відповідних обмежень Національного банку України правочини надали можливість ОСОБА_6 виконати (зменшити) свої зобов'язання перед позивачем з подальшим покладенням обов'язку здійснити виплату гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тобто, фактично, вказані правочини направлені на незаконне збільшення обсягу зобов'язань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за сумою вкладів, які первісно були оформлені на ОСОБА_6, шляхом оформлення вкладу на позивача.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, з підстав зазначених у позові, просить скасувати постанову суду першої інстанції та передати справу на новий розгляд за підсудністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на момент укладення угоди та відкриття депозитного рахунку на користь ОСОБА_2 про введені обмеження, банковська установа при здійсненні банківських операцій своїх клієнтів не проінформувала. Зазначає, що відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Крім того, вказує на те, що є недопустимою одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до розписки від 12.09.2013 р. ОСОБА_6 отримав в позику від позивача 20 000,00 доларів США, а 17.06.2014 р. повернення 19 000,00 доларів США здійснено шляхом перерахування на депозитний рахунок позивача № НОМЕР_1.

12 червня 2014 року Правлінням Національного Банку України прийнята постанова № 349/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії проблемних».

Вказаною постановою Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-банк» віднесено до категорії проблемних та, з метою відновлення фінансового стану Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк», з дня прийняття цієї постанови (12.06.2014 р.) та до кінця строку, який визначений у п.1 цієї постанови (180 днів) установлені обмеження, у тому числі: - не здійснювати відкриття вкладних (депозитних) рахунків та поточних рахунків фізичним особам, крім членів спостережної ради, правління, ревізійної комісії банку, власникам істотної участі банку та рахунків для обліку коштів, що залучені на умовах субординованого боргу, у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах ( а.с. 160-163).

16 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та ОСОБА_6, у якості вкладника, укладено договір № ДФО-40-181331 строкового вкладу «Актив прибутковий», за яким ОСОБА_6 відкриває депозитний рахунок на користь ОСОБА_2, який визначений як третя особа ( а.с. 14).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 вказаного договору передбачено, що банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_1 та приймає на нього грошові кошти у сумі 19 000,00 доларів США на умовах визначених цим Договором. Вклад вноситься на строк 1 місяць, з 16.06.2014 р. до 16.07.2014 р., днем повернення вкладу є 16.07.2014 року.

Пунктом 1.3 вказаного договору передбачені додаткові умови, за якими третя особа набуває права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що оформлюється шляхом укладання між банком та третьою особою додаткового договору до цього договору. До набуття третьою особою прав вкладника ці права належать вкладнику. Розпорядження коштами за депозитним рахунком третьою особою здійснюється лише після її ідентифікації банком. Якщо третя особа відмовилася від вкладу, то вкладник має право вимагати повернення вкладу або перевести на своє ім'я шляхом укладення додаткової угоди або нового договору банківського вкладу і відкриття нового депозитного рахунку.

Згідно копії платіжного доручення № 4260 від 16.06.2014 р. ОСОБА_6 залучено кошти у розмірі 19 000,00 доларів США на депозит за договором № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р. на рахунок № НОМЕР_1 з рахунку № НОМЕР_2 ( а.с. 15).

У розписці від 17.06.2014 р. зазначено, що позивач отримав 19 000,00 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_1 у ПуАТ «КБ «Актив-банк» від ОСОБА_6 ( а.с. 178).

17 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до договору № ДФО-40-181331, в якому зазначено, що позивач набуває право на вклад за основним договором та відповідно до цього вважається Вкладником за Основним договором.

До суду надані виписки по угоді № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р., які видані 16.07.2014 р. та 20.01.2015 р. ( а.с. 17, 24).

18 липня 2014 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» з заявою про повернення строкового банківського вкладу за договором № ДФО-40-18131 від 16.06.2014 року (а.с. 18).

Постановою Правління Національного банку України від 02.09.2014 р. № 545 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-банк» віднесено до категорії неплатоспроможних ( а.с. 166-167).

Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 р. № 79 вирішено розпочати з 03.09.2014 р. процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.09.2014 р. по 03.12.2014 р. включно, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-банк» призначено Шевченка О.В. ( а.с. 165).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.12.2014 р. № 134 продовжено строки тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» ( а.с. 167-168).

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 23.12.2014 р. № 838 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 р. № 158 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 24.12.2014 р.

Також, вказаним рішенням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» призначено Шевченка О.В. строком на один рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р. включно ( а.с. 61-62, 169).

06 січня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «ОТП Банк» з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування відповідно до загального реєстру вкладників у розмірі 200 000,00 грн. за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-банк» ( а.с. 19).

Листом вих. № 103-6-39 від 22.01.2015 р. АТ «ОТП Банк» повідомило позивача, що у наданому банку від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб загальному реєстрі вкладників для отримання виплат по вкладам ПуАТ «КБ «Актив-банк» прізвище позивача відсутнє ( а.с. 25).

Також, до суду надані заяви позивача до відповідачів та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» від 08.01.2015 р. щодо включення позивача до загального реєстру вкладників для отримання гарантованої суми відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. ( а.с. 20, 21).

20.01.2015 р. позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» Шевченко О.В. з заявою (вх. № 844/20) про задоволення вимог кредитора ( а.с. 22-23).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 20.04.2015 року повідомив позивача, що в Переліку вкладників, що був переданий до Фонду гарантування уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію банку ПАТ «КБ «Актив-банк», інформація про вклади ОСОБА_2 відсутня ( а.с. 28).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» Шевченко О.В. надав позивачу та ОСОБА_6 повідомлення вих. № 555/03-4-1 від 24.02.2015 р. щодо визнання нікчемними правочинів, що були укладені Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Актив-банк», ОСОБА_6 та позивачем, а саме: договір строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р., додатковий договір № 1 до вказаного договору, транзакція за меморіальним ордером № 4260 від 16.06.2014 р. на суму 19 000,00 доларів США.

При цьому, уповноважена особа Фонду посилається на заборони, які застосовані постановою Національного Банку України від 12.06.2014 р. № 349/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до категорії проблемних» ( а.с. 26).

Відповідно до меморіального ордеру № 1740 від 27.02.2015 р. з рахунку позивача № НОМЕР_1 перераховані кошти у розмірі 19 000,00 доларів США на рахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_2, у зв'язку з визнанням депозитної угоди № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р. нікчемною.

Також, листом від 26.03.2015 р. № 857/03-4-1 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» Шевченко О.В. повідомив позивача про визнання нікчемними правочинів, що були укладені Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк», ОСОБА_6 та позивачем, а саме: договір строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-40-181331 від 16.06.2014 р., додатковий договір № 1 до вказаного договору, транзакція за меморіальним ордером № 4260 від 16.06.2014 р. на суму 19 000,00 доларів США.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що вимога позивача (щодо задоволення вимог кредитора) відхилена у зв'язку з не підтвердженням заявленої позивачем суми фактичним даним бухгалтерського обліку ПуАТ «КБ «Актив-банк» ( а.с. 27).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.04.2015 р. № 02-036-11714/15 повідомлено позивача, що в переліку вкладників, який був переданий до Фонду гарантування уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк», інформація про вклади позивача відсутня ( а.с. 28).

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.09.2015 р. № 179, всі повноваження ліквідатора ПуАТ «КБ «Актив-банк» передано Луньо Іллі Вікторовичу з 01.10.2015 р. ( а.с. 170).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.12.2015р. № 223, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПуАТ «КБ «Актив-банк» на один рік по 23.12.2016 р. включно та призначено уповноваженою особою Фонду Луньо Іллю Вікторовича ( а.с. 85, 102, 171).

Відповідно до довідки № 227/03-4-1 від 22.03.2016 р. на ім'я ОСОБА_6 відкриті рахунки в період з 14.06.2014 року по 17.06.2014 року. Залишок коштів по даним рахункам становить: на ранок 14.06.2014 р. загальна сума коштів на рахунках ОСОБА_6, у тому числі № НОМЕР_2, становила 60 758,91 доларів США, станом на вечір 17.06.2014 р. загальна сума коштів на рахунках ОСОБА_6 становила 22758,91 доларів США ( а.с. 159).

З виписки по особовим рахункам ОСОБА_6 з 14.06.2014 р. по 17.06.2014 р., виписки по особовим рахункам з 14.06.2014 р. по 16.06.2014 р. та виписки по особовим рахункам позивача за 16.06.2014 р. вбачається, що на рахунку № НОМЕР_2 було 50 758,91 доларів США, які 16.06.2016 р. та 17.06.2014 р. частково перераховані на інші рахунки, у тому числі 19 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 ( а.с. 172-174).

Тобто з наведеного вбачається, що у даному випадку спір між сторонами виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон № 2343-XII) передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон № 2121-III) цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційній і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом шостим статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI) визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною першою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; 2) справи про банкрутство; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство та інші.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 ГПК України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказаний висновок викладено в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15.

Частиною першою статті 244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Із вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що даний спір повинен розглядатись господарським судом.

У відповідності до пункту 1 частини 1, 2 статті 157 цього ж Кодексу встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому, частиною 1 статті 203 КАС встановлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі № 805/3482/15-а, - скасувати, провадження по справі закрити.

Роз'яснити позивачу право звернення до господарського суду із зазначеною справою.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В.Жаботинська

Судді І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв