Справа № 805/1556/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 р. Справа №805/1556/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11:44

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Ушаковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 39 312,38 грн, мотивуючи вимоги тим, що у відповідача існує заборгованість з податку на додану вартість, що виникла у результаті несплати узгодженого податкового зобовязання. Оскільки самостійно податкове зобовязання не сплачується, будь-які інші міри впливу з боку податкового органу задля виконання податкового зобовязання відповідачем ігноруються, просить суд стягнути з рахунків у банках, що обслуговують відповідача заборгованість у сумі 39 312,38 грн.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволені позовних вимог наполягає.

Представник відповідача до суду не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду з заявами та клопотаннями про відкладання розгляду справи не звертався.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Добропільська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 850130) пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації з 22.08.2011 року номер запису 2 065861, зазначене вбачається з Витягу з Єдиного державну реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.(а.с.5-6)

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який відповідно до пункту 1.1 статті 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником.

Розділом V Податкового кодексу України передбачений порядок оподаткування податку на додану вартість.

Відповідно до ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 46.1. ст.46.1. ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідачем до податкового органу подано податкові декларації з податку на додану вартість, в яких самостійно визначено суму грошового зобов'язання, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_2 від 19.08.2015 року, у відповідності до якої задекларовано суму податку у розмірі 1 849,00 грн;

- податкова декларація з податку на додану вартість № 2 від 19.11.2015 року, у відповідності до якої задекларовано суму податку у розмірі 2 710,00 грн. (а.с.10-18)

Оскільки, відповідачем було самостійно визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість, у звязку з чим сума грошового зобовязання є узгодженою.

Податковим органом було застосовано ряд дій для погашення відповідачем податкового боргу.

Пунктом 59.1. ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

18.08.2014 року Добропільською ОДПІ було сформовано податкову вимогу форми «Ф» №646-25 на суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням на суму 10 050,27 грн, яка була отримана відповідачем (а.с.20).

Відповідачем не в повному обсязі сплачувався податок на додану вартість, у відповідності до чого 16.01.2015 року Добропільською ОДПІ було сформовано податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року. Яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 35 603,06 грн, у т.ч. за основним платежем у розмірі 23735,37 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 1867,69 грн.(а.с.7)

Отже, заходи прийняті контролюючим органом щодо стягнення податкового боргу, не призвели до його погашення, строки добровільної сплати вийшли.

З розрахунку суми позовних вимог вбачається, що станом на 30.05.2016 року загальна сума податкового боргу становить 39 312,38 грн, у т.ч. основний платіж 28 294,37 грн, штрафна санкція 6 120,14 грн, пеня 4 897,87 грн.(а.с.19)

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищевикладених правових норму їх сукупності вказує на те, що декларацією є документ, на підставі якого формується податкове зобов'язання. До обов'язків платника відноситься сплата податкового зобов'язання по декларації протягом 10 днів, що настають після граничного строку сплати. Якщо платник, не сплатив зобов'язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов'язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов'язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги. Податкова вимога ані в адміністративному порядку, ані в судовому порядку оскаржена не була.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму узгодженого податкового зобов'язання, доказів зворотного суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з розрахунків у банку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 850130) заборгованість з податку на додану вартість в сумі 39 312 (тридцять девять тисяч триста дванадцять) грн 38 коп.

Повний текст постанови буде виготовлено 01.07.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.