Справа № 2а-908/10/0470
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"29" червня 2016 р. м. Київ К/800/17437/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області до Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним акту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, -

встановив:

У січні 2010 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати недійсним акту огляду Міжрайонної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії від 05.10.2009 про встановлення втрати професійної працездатності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано недійсним заключення Міжрайонної профпатологіної медико-соціальної експертної комісії про встановлення 25 % стійкої втрати професійної працездатності пенсіонерці за віком ОСОБА_4, викладене в акті огляду МСЕК від 05.10.2009.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів прийшла до висновку про задоволення касаційної скарги.

Встановлено, що у серпні 2009 року комісією з розслідування професійного захворювання відносно ОСОБА_4 проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння), в результатами якого складено акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння).

В ході проведення розслідування встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_4 стала робота на протязі 15 років та 6 місяців в умовах пилу підвищених параметрів. Працюючи з 31.07.1985 по 10.05.1988, 10.10.1988 по 18.03.1994 машиністом конвеєра, грохотівником ДСФ кар'єра «Северний» РУ ім. Дзержинського ВО «Кривбасруда» і поверховим грохотівником ДСФ шахти «Саксагань» ВО «Кривбасруда», вона виконувала роботи, які з причин недосконалості робочих місць характеризувалися впливом запиленості повітря робочої зони в концентраціях, що перевищувала ГДК. Крім того, відповідно до довідки Дзержинської райСЕС від 09.02.2009 № 2/2-374 ОСОБА_4, працюючи бризгувальником мульд шлакових ковшів і бункерувальником доменного цеху № 2 КМК «Криворіжсталь», також підпадала під вплив запиленості повітря робочої зони, в концентраціях, що перевищувала ГДК.

05.10.2009 в результаті проведення огляду ОСОБА_4 Міжрайонною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією видано виписку з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги до довідки серії ДНА-02 № 033702.

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання та виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги відповідачем проведено первинний огляд ОСОБА_4, в результаті якого встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 25 % з 21.09.2009 безстроково, у зв'язку з професійним захворюванням.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 не є суб'єктом страхування в системі загальнообов'язкового соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, оскільки є пенсіонером та не працює, а відтак дійшов висновку про відсутність у неї права на отримання страхових виплат.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Нормами статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено що медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації встановлено Положенням про медико-соціальну експертизу (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Відповідно до пункту 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Пунктами 4, 11, 19 Положення передбачено, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою. За наявності заперечень представників фондів соціального страхування комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у редакції на час виникнення спору, професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів.

У частинах 4-5 статті 14 вказаного Закону визначено, що до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою.

Перелік професійних захворювань за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні відповідні суми грошової допомоги і пенсії (стаття 21 вказаного Закону).

В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 втратила працездатність під час виконання нею трудових обов`язків, необґрунтованими є доводи позивача відносно того, що вона не є суб'єктом страхування за наявності призначеної їй пенсії за віком.

З урахуванням описаного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Міжрайонна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія, складаючи спірний акт огляду про встановлення втрати професійної працездатності від 05.10.2009, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає частина 2 статті 19 Конституції України.

Отже, скасувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення незаконного судового рішення.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - скасувати, залишивши в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: