Справа № 821/228/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/228/16

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.10.2015 року позивачем отримано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 12.10.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 187 283,60 грн. (149 690,88 грн. - податок на доходи фізичних осіб, 37 592,72 грн. - штрафні санкції).

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 516/21-03-17-03/НОМЕР_1 від 24.09.2015 року. Так, позивач вказав, що про проведення перевірки у встановлений законодавством термін попереджений не був та в результаті цього не мав можливості оскаржити результати перевірки. У зв'язку з вказаним вважає проведену перевірку незаконною.

Також зазначив, що відповідно до рішення про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Херсонській області, з посиланням на відомості, викладені в акті перевірки, в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року позивачем отримано дохід у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором ПАТ «ФІДОБАНК» в сумі 897 730,25 грн., з якого не сплачено податок на доходи фізичних осіб за ставкою 17%, оскільки база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного податкового року (1218,00 грн.). При цьому вказав, що відповідно до законодавства додатковим благом, що виникло внаслідок прощення боргу є отримані особою грошові кошти за договором кредиту, тобто, тіло кредиту.

У зв'язку з вказаним просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що перевіркою достовірності відображених у податковій декларації відомостей щодо відображення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, встановлено невідображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік отримання додаткового блага у сумі 897 730,25 грн.

На письмовий запит ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області платником податків ОСОБА_2 на день написання акту не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, як це передбачено Податковим кодексом.

Представник відповідача зазначив, що сума доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 897 730,25 грн. платником податку не відображена у рядку 01.07 декларації, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу.

На підставі вказаного вважає, що податкове повідомлення-рішення винесено правомірно та просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа до суду не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року замінено первинного відповідача Державну податкову інспекцію у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області належним відповідачем - Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області № від 12 жовтня 2015 року. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1872 (одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн. 82 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області звернулася з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що між акціонерного товариства «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 03 липня 2008 року укладено кредитний договір № С_00312/49_08.

На підставі рішення Кредитного комітету ПАТ «Фітобанк» від 03.11.2014 року позивачу анульовано борг у сумі 897 730,25 грн.

У період з 22.09.2015 року по 24.09.2015 року відповідачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитом за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, яка оформлена актом від 24.09.2015 року № 516/21-03-17-03/НОМЕР_1.

Як вбачається з вищевказаного акту перевірки, у ході перевірки встановлено порушення Податкового кодексу України, а саме: платником податку не включена до загального річного оподаткування доходу і не задекларована сума податку у вигляді податкового блага у розмірі 897 730,25 грн., що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 149 690, 88 грн.; податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області не надано у встановлений законодавством термін.

До таких висновків перевіряюча особа дійшла в результаті дослідження даних податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (податковий розрахунок форми № 1 ДФ), листа ПАУТ «Фідобанк» () від 20.05.2015 року № 25-3-1/2409-ЮЗРД, висновку відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб від 03.09.2015 року № 3970/21-03-17-01-22.

В ході перевірки встановлено, що сума доходу від додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 149 690,88 платником податку не відображена у рядку 01.07. декларації, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу.

За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 12.10.2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 187 283,60 грн., у т.ч. за основним платежем на суму 149 690,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 37 592,72 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.41.1. ст.41 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до вимог п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Щодо твердження позивача, що його не було повідомлено про проведення перевірки та не ознайомлено з наказом про проведення перевірки судом першої інстанції вірно зазначено, що пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що 22.09.2015 року в.о. начальника ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонської області винесено наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1)».

Позивачу направлено повідомлення від 22 вересня 2015 року за № 656/21-03-17-03, яким повідомлено про дату, час та місце проведення перевірки, що підтверджується копією конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, вказаний конверт з вкладенням повернувся відправнику з відміткою про його невручення «відсутня вказана адреса».

Відповідно до вимог п.86.4 ст.84 Податкового кодексу України, Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Пунктом 86.7. статті 86 ПКУ передбачено, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до вимог п.86.8. статті 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що акт про проведення перевірки відповідачем направлено 25 вересня 2015 року, що підтверджується копією конверту, наявною в матеріалах справи. Вказаний конверт повернуто з відміткою «немає вказаної адреси».

Пунктом 3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 86.8 статті 68 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення, оскільки порушено процедуру його прийняття. Так, відповідачем не вжито заходів для надіслання повідомлення про проведення перевірки та акту перевірки позивачу.

З наявних в матеріалах справи копіях конвертів, що направлялися позивачу з повідомленням про проведення перевірки та актом перевірки від 24.09.2015 року вбачається, що відправлення не вручено через помилку, допущену контролюючим органом і не вжито заходів щодо встановлення дійсного місцезнаходження позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що контролюючим органом порушено процедуру, яка передує винесенню податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно винесено оскаржуване рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 29.06.2016 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян