Справа № 2-а-11134/09/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2012 р.Справа № 2-а-11134/09/1570

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Колесниченко О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Генерального прокурора України ОСОБА_6 та Генерального прокурора України ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із позовом до Генерального прокурора України ОСОБА_6 про визнання дій протиправними щодо розгляду його скарги від 06.09.2006 року на імя Генерального прокурора України ОСОБА_6 (направлення її військовому прокурору Південного регіону України) та зобовязання відкликати цю скаргу, та прийняти відповідні рішення відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян»та Кримінально-процесуального Кодексу України та довести у письмовому вигляді до позивача результати перевірки за скаргою , зміст якої полягає у скасуванні постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 27.02.2006 року, та прийнятті рішень про порушення кримінальних справ за фактом злочинів та відносно посадових осіб військових формувань Міністерства оборони України та Військової прокуратури Південного регіону.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2006 року адміністративний позов був повернутий позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2006 року апеляційна скарга на зазначену ухвалу суду першої інстанції була залишена без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.09.2008 року по справі №К-559/07 судове рішення апеляційної інстанції було скасовано, справа направлена до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2009 року по справі №22а-10623/2008 ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2006 року була скасована, а справа направлена до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання про прийняття позову до провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.09.2009 року у відкритті провадження по справі було відмовлено оскільки цей спір не підсудний судам адміністративної юрисдикції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2010 року ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що між сторонами по справі наявний публічний спір щодо порядку розгляду скарги від 06.09.2006 року, в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про звернення громадян».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2010 року було відкрито провадження по справі та в подальшому справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2010 року до участі в справі в якості другого відповідача судом було залучено діючого Генерального прокурора України ОСОБА_7, в компетенції якого зараз знаходяться питання висвітлені у скарзі позивача від 06.09.2006 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року провадження у справі було закрито .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5. подав апеляційну скаргу, у який вказує на порушення судом 1-ої інстанції норм процесуального права , що привело до неправильного вирішення питання про закриття провадження та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції , направити справу для розгляду справи по суті та прийняти окрему ухвалу відносно колегії суддів суду 1-ої інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України .

Апеляційний суд, заслухавши доповідача,пояснення апелянта , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією й законами України

Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 КАС України компетенція судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що позивач оскаржує дії колишнього Генерального прокурора України ОСОБА_6 щодо розгляду його скарги лише в частині переадресування її на адресу нижчестоящого прокурора без прийняття процесуального рішення, передбаченого ст.97 КПК України за п.7 скарги відносно заступника начальника відділу Військової прокуратури Південного регіону ОСОБА_8 та просить зобовязати Генерального прокурора України ОСОБА_7 вчинити певні процесуальні дії скасувати постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 27.02.2006 року та порушити кримінальні справи відносно вказаних у скарзі посадових осіб.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року за №6-рп/2001 правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання; попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

Крім того, на цей час відповідно до рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року за № 19-рп/2011 положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному звязку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини пятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності субєктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Таким чином , апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції , що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що не має підстав для скасування ухвали суду та прийняття окремої ухвали, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ч.1 ст.195, ст.196, п.1 ч.1. ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення , а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді: