Справа № 804/16537/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Олімпія» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
25 грудня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Олімпія» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.12.2015:
- № НОМЕР_1 (форми «В1»), за яким ТОВ «ТД Олімпія» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1400000,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 350000,00 грн.;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД Олімпія» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року, за наслідками якої встановлено заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_7, який є нерезидентом та якому позивачем відвантажувався товар на підставі вантажно - митних декларацій. З такими доводами податкового органу позивач категорично не погоджується та наполягає на тому, що вказані взаємовідносини були реальними та місце реєстрації вказаної особи на території вільної економічної зони «Крим» підтверджені паспортом із відповідною відміткою про реєстрацію місця проживання останнього.
Щодо нереальності господарських операцій позивача із ТОВ «Комплекс Агромарс» Філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро - Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» зазначено, що такі доводи податкового органу не відповідають дійсності, оскільки всі вказані підприємства мали зареєстровані документи та були наділені цивільною дієздатністю згідно з чинним законодавством, а також були зареєстровані платниками ПДВ. Окрім того, з акту перевірки взагалі неможливо встановити підстави висновків податкового органу щодо протиправного завищення платником податків податкового кредиту. Разом з тим, в обґрунтування висновків про завищення податкового кредиту, контролюючий орган посилається на нереальність угоди з придбання послуг по обвалці м'яса із ФОП ОСОБА_8, вказуючи на відсутність у останньої необхідної кількості працівників та матеріально технічних засобів для виконання обумовлених обсягів робіт. Проте, ФОП ОСОБА_8 не є платником ПДВ й відповідно податковий кредит за даними відносинами Товариством не формувався. Таким чином, оскаржені податкові повідомлення - рішення від 14.12.2015: № НОМЕР_1 (форми «В1»), № НОМЕР_2 (форми «В4»), № НОМЕР_3 (форми «Р») винесені протиправно та підлягають скасуванню судом.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях та зазначив, що під час проведеної перевірки ТОВ «ТД Олімпія» встановлено, що вказане підприємства безпідставно віднесло до складу податкового кредиту та заявило до бюджетного відшкодування суми, за наслідками взаємовідносин з нерезидентом ОСОБА_9, оскільки вказана фізична особа фактично була зареєстрована та обліковувалася як фізична особа підприємець на податковому обліку у Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області. В даному випадку не мали місце експортні операції з вивезення товарів на територію ВЕЗ «Крим» у митному режимі експорту, та, відповідно, безпідставним з боку позивача є застосування нульової ставки ПДВ за такими операціями. Також, під час проведеної перевірки перевіряючими спростовано право позивача на формування від'ємного значення за операціями з реалізації товарів, які проходили попереднью обробку (обвалювання) у ФОП ОСОБА_8, з огляду на те, що за наслідками перевірки не встановлено можливості фактичного надання вказаною ФОП послуг з обвалювання м'яса птиці.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, на підставі наказу від 02.11.2015 № 460 Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД Олімпія» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року, результати якої оформлені актом від 30.11.2015 №1223/04-66-15-01-10/38299385.
На підставі означеного акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 14.12.2015:
- № НОМЕР_1 (форми «В1»), за яким ТОВ «ТД Олімпія» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1400000,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 350000,00 грн.;
Зі змісту акта від 30.11.2015 № 1223/04-66-15-01-10/38299385 встановлено, що під час перевірки контролюючим органом досліджувалися взаємовідносини з реалізації позивачем придбаного у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» м'яса курятини.
Під час аналізу вказаних взаємовідносин відповідачем встановлено, що означені експортні відносини не могли мати місця, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних підприємців від 06.11.2015 № НОМЕР_4 ОСОБА_7, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, гуртожиток 2, кімната 418. Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності вказаної особи проведено 29.09.2015, отже вказана особа на момент вчинення господарських операцій з позивачем не була нерезидентом, мала статус платника податків України.
Частина ж придбаної у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» продукції була оброблена ФОП ОСОБА_8, яка надавала ТОВ «ТД Олімпія» послуги з обвалки м'яса, та реалізована далі ТОВ «ТД Омега» і ТОВ «Круг А».
Надаючи оцінку експортним операціям ТОВ «ТД Олімпія» з ОСОБА_9, суд зазначає наступне.
Згідно матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «ТД Олімпія» (Україна) (продавець) та ОСОБА_9 (покупець) укладений контракт купівлі продажу № 34 від 01.04.2015, предметом якого є постачання покупцю м'яса птиці.
Умови постачання товару вказуються в інвойсах (рахунках), які є невідємною частиною контракту (п. 4.1. контракту).
Вантажовідправник товару та країна призначення по даному контракту визначається за Інструкцією на відвантаження «Покупця». Інструкції передаються продавцем шляхом факсимільного звязку або іншими видами звязку (п. 4.2. контракту).
У розділі 11 означеного контракту зазначені реквізити покупця: ОСОБА_9, Крим, Сакський район, с. Молочне. вул. Лиманна, б. 61, паспорт серії ЕЕ 950931, виданий Євпаторійським ГОГУ МВД України в Криму 25.05.2005, і.н. НОМЕР_5.
Позивачем відвантажено ОСОБА_9 продукцію всього на суму 4283674,88 грн.
Як встановлено судом, позивачем оподаткування експортних операцій з ОСОБА_9 здійснено за нульовою ставкою, на підставі п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України, за результатами чого ТОВ «ТД Олімпія» заявлено суму бюджетного відшкодування у складі рядку 23 декларації з ПДВ за серпень 2015 року.
Згідно рахунків - фактур, виставлених позивачем ОСОБА_9 умови постачання EXW- «Дніпропетровськ». За умовою EXW (англ. ex works, франко-склад, франко-завод): товар отримується покупцем із вказаного у договорі складу продавця, оплата експортного мита є обов'язком покупця.
Відповідно до товарно - транспортних накладних, якими оформлене транспортування товару від ТОВ «ТД Олімпія» до ОСОБА_9, адреса пункту навантаження є: «м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34».
На підтвердження транспортування товару позивачем надані вантажно митні декларації, проте, у деяких ВМД одержувачем значиться «ФЛ ОСОБА_9О.», а в частині «ФОП ОСОБА_9О.».
Позивачем до суду наданий лист на адресу ТОВ «РАДА БРОКТУР» від 29.04.2016 № 49 про виправлення помилок у вантажно митних деклараціях в частині зазначення одержувачем «ФЛП ОСОБА_9О.» замість «ФЛ ОСОБА_9О.», однак судом вказаний лист не приймається до уваги, з огляду на те, що умовами контракту від 01.04.2015 № 34 не передбачений обовязок продавця з митного оформлення товару, такий обовязок також не передбачений і умовами EXW, згідно з якими продавець не несе відповідальність за навантаження товару на транспортний засіб, що надається покупцем, не відповідає за сплату митних платежів та за митне оформлення товару, який експортується.
Отже, на момент взаємовідносин з позивачем ОСОБА_9 не став на податковий облік як платник податків у органах ДФС в АРК, а обліковувався саме як фізична особа -підприємець за вказаним місцем реєстрації, отже був резидентом в контексті норм податкового законодавства.
У відповідності до п.1.1 ст.1 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» ВЕЗ «Крим» запроваджується у межах двох адміністративно -територіальних одиниць України: Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.
Згідно п.3.1. та 3.2. ст.3 цього ж Закону на території ВЕЗ «Крим» діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб.
У межах ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України.
За вимогами ст. 5 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» на території ВЕЗ «Крим» не справляються загальнодержавні податки та збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, передбачений Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (п. 5.1. ст. 5 Закону).
Взаємовідносини між особами, які мають податкову адресу на території ВЕЗ «Крим», та особами, які мають податкову адресу на іншій території України, є контрольованими операціями згідно із статтею 39 Податкового кодексу України (п. 5.2. ст. 5 Закону).
Фізична особа, яка має податкову адресу (місце проживання), юридична особа (відокремлений підрозділ), яка має податкову адресу (місцезнаходження) на території ВЕЗ «Крим», прирівнюються з метою оподаткування до нерезидента (п. 5.3 ст. 5 Закону).
Суд зазначає, що фізична особа ОСОБА_9 не може бути стороною зовнішньоекономічного контракту, оскільки не є субєктом зовнішньоекономічної діяльності, з урахуванням вимог Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».
Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів. При цьому, термін реекспорт (реекспорт товарів) означає продаж іноземним суб'єктам господарської діяльності та вивезення за межі України товарів, що були раніше імпортовані на територію України.
Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами;
Зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Слід також зазначити, що за умови доведеності податковим органом, що платник при укладенні правочинів та виконанні господарських операцій діяв без належної обачливості та, виходячи з обставин такого укладення та виконання, знав або повинен був знати про порушення, допущені контрагентами, податкова вигода за такими операціями має бути визнана необґрунтованою.
Відтак, хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 по справі № К/800/3230/13, номер судового рішення в ЄДРСР № 38692797).
З урахуванням наведених норм, стороною зовнішньоекономічного контракту може бути лише нерезидент, який є субєктом господарювання, відтак позивачем безпідставно заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ за наслідками господарської взаємодії з ОСОБА_9 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2015 №34, що також привело до заниження податкових зобовязань з ПДВ за квітень-липень 2015 року всього на суму у розмірі 1137564,42 грн.
Що стосується реалізації товару ТОВ «ТД Омега» і ТОВ «Круг А», то, як встановлено з матеріалів справи, придбані позивачем у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» тушки курчат попередньо передавалися ФОП ОСОБА_8 для обвалювання.
Для вказаної мети між ТОВ «ТД Олімпія» та ФОП ОСОБА_8 укладений договір від 01.08.2012 № 08/12 на надання послуг по обвалювання м'яса птиці.
Пунктом 4 вказаного договору передбачено, що здача-приймання наданих послуг здійснюється по закінченню кожного звітного місяця та оформлюється актом виконаних робіт, складеним на підставі виконаних протягом місяця заявок.
Умовами вказаного договору, а саме: п. 7.5 цього договору встановлено, що термін його дії - до 31.12.2012.
Позивачем надана додаткова угода № 1, укладена 01.01.2015, за якою сторони домовилися продовжити термін дії договору від 01.08.2012 № 08/12 строком на один рік до 31.12.2015, додаткові угоди на продовження терміну дії договору протягом 2013 -2014 рр. суду не надані, таким чином, договір від 01.08.2012 № 08/12 припинив свою дію 31.12.2012.
Згідно додаткової угоди № 2 від 01.04.2015 до договору від 01.08.2012 № 08/12 винагорода за 1 кг. обваленої продукції складає 35 коп. 01.07.2015 сторонами укладено додаткову угоду № 3, відповідно до якої винагорода виконавцю - ОСОБА_8 складає 50 коп. за 1 кг. обваленої продукції.
У той час, як під час перевірки податковим органом встановлено, що по деяким позиціям вартість послуг ОСОБА_8 за 1 кг. обробки доходила до 42 грн. 35 коп., тоді як собівартість 1 кг. продукції, придбаної у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» в середньому склала 28 грн., що видно з наданих позивачем видаткових накладних (а.с.80 - а.с. 192, т.2; а.с. 1- 116, т.3).
Згідно розрахунку за формою 1- ДФ у ФОП ОСОБА_8 у І кварталі 2015 року, працювала 1 особа (яка звільнена 13.02.2015), за II квартал 2015 року звіт за формою 1-ДФ до ДПІ не надавався, таким чином, праця найманих осіб ФОП ОСОБА_8 не використовувалася.
Викликана у судове засідання 31.03.2016 в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що весь обсяг отриманого від ТОВ «ТД Олімпія» м'яса вона обвалювала самостійно.
До таких тверджень ОСОБА_8 суд відноситься критично, з огляду на те, що всього кількість обробленої вказаною особою продукції у періоді, що перевірявся, склала 110401,94 кг - середня кількість обваленого мяса за один робочий день становить від 650 кг до 965 кг., при цьому, досліджуваний період взаємовідносин з березня по серпень 2015 року, тобто 6 місяців, протягом якого ОСОБА_8 працювала самостійно без залучення додаткової допомоги.
Судом досліджений наданий позивачем відеодоказ процесу обвалювання м яса. Проте, такий доказ критично оцінюється судом, оскільки на ньому не видно чи особисто ОСОБА_8 здійснюється обвалювання м'яса птиці, неможливо встановити, де саме проходить означений процес, чи ці приміщення та сам товар мають відношення до ТОВ «ТД Олімпія».
Таким чином, у періоді, що перевірявся ОСОБА_8 здійснено обвалку тушок птиці загальною вагою 110401,94 кг, тобто кількість обваленого мяса в день від 650 кг до 965 кг. вироблено особисто вручну ОСОБА_8, однак оброблення такої кількості сировини однією особою протягом шести місяців є фізично неможливим, та своїм наслідком мало б порушення вимог Трудового кодексу України та втрату здоровя і працездатності ОСОБА_8
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
Як зазначено в Інформаційному листі ВАС України від 02.06.2011 №742/11/13, про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала, тощо).
Відповідно до Декларації виробника ПАТ «Агропромислова компанія» термін зберігання тушок курчат - бройлерів охолоджених при температурі від 0 до +2 градусів складає 96 годин (виготовлено за технологічною інструкцією дотриманням встановлених ветеринарних правил, відповідає ТУ 3143:2013).
Відповідно до Декларації виробника ТОВ «Курганський бройлер» термін зберігання тушок курчат - бройлерів охолоджених при температурі від 0 до + 6 градусів складає 48 годин (виготовлено за технологічною інструкцією дотриманням встановлених ветеринарних правил, відповідає ТУ У 15.1-00419880- 040-2003).
З наданих до перевірки документів встановлено, що обвалювання тушок птиці здійснюється з порушенням термінів, встановлених для зберігання тушок курей охолоджених. Таким чином, здійснення обвалення у зазначені терміни є фактично неможливим, оскільки призвело б до зіпсування продукції.
З пояснень ОСОБА_8 встановлено, що обвалюванні мяса птиці здійснюється без будь-якого технологічного обладнання.
Договір на оренду робочого місця із ТОВ «ТД Олімпія» не укладався Передача тушок курей - бройлерів на обвалювання здійснювалася вантажниками ТОВ ТД «Олімпія». Прийом готової продукції здійснювався бухгалтером позивача. При прийманні тушок курей - бройлерів на обвалювання та при передачі частин тушок курей - бройлерів з обвалювання жодних документів ФОП ОСОБА_10 не підписувала.
Виходячи з вищенаведеного, переробка ФОП ОСОБА_8 110401,94 кг мяса птиці є фізично неможливою та фактично неможливо забезпечити термін зберігання м'ясної продукції у таких умовах.
Як встановлено під час проведеної податковим органом перевірки, ТОВ «ТД Олімпія» задекларовані послуги з обвалювання м'яса птиці лише від ФОП ОСОБА_8, таким чином, весь обсяг мясних тушок, придбаний у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер», що в подальшому реалізований ТОВ «ТД Омега» і ТОВ «Круг А» оброблювався лише однією особою.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу (далі - ПК України), виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Так, згідно п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
При, цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг, або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Суд відмічає, що з метою підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди встановленню підлягає їх обєктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
На підставі викладеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, суд робить висновок про те, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, надані позивачем на підтвердження здійснення правочинів із ФОП ОСОБА_8 є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаним підприємцем не є реальними, оскільки судом не встановленого самого факту здійснення господарських операцій
З урахуванням наведених обставин, суд доходить висновку, що ТОВ «ТД Олімпія» не використовувало товар, придбаний у ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс», ПрАТ «Агропромислова компанія», ТОВ «Агро Овен», ТОВ «Агро Рось», ТОВ «Курганівський бройлер» у власній господарський діяльності. Окрім того, оскільки придбані у вказаних підприємств тушки попередньо проходили обробку ФОП ОСОБА_8, та з огляду на те, що в ході розгляду справи судом встановлено неможливість фактичного надання вказаною особою зазначених послуг, суд доходить висновку про відсутність у позивача права на податковий кредит та бюджетне відшкодування за наслідками таких операцій.
Як зазначено в ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст. ст. 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Олімпія» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.12.2015: № НОМЕР_1 (форми "В1), № НОМЕР_2 (форми "В4"), № НОМЕР_3 (форми "Р") відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10 травня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1