Справа № 803/707/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Справа № 803/707/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Масюк Г.С.,

за участю представника позивача Володкевич Ю.О.,

представника відповідача Ковальчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинними наказів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (далі - ТзОВ «Волиньтабак», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, відповідач), в якому просить визнати нечинними накази від 14.12.2015 року №2383 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та від 10.05.2016 року №510 «Про поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки» з дати їх прийняття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Борнос А.В. від 07.12.2015 року про призначення позапланової документальної перевірки ТзОВ «Волиньтабак» 14.12.2015 року Луцькою ОДПІ винесено наказ №2383 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства. У зв'язку із відсутністю первинних документів, вилучених на підставі ухвал суду, відповідачем видано наказ від 17.12.2015 року №2395 про перенесення терміну проведення документальної позапланової перевірки з 17.12.2016 року до дати отримання документів або забезпечення доступу до них. Наказом Луцької ОДПІ від 10.05.2016 року №510 поновлено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Оскільки постановою прокурора у кримінальному провадженні №0000251 - заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції Дяченко Л.М. від 30.03.2016 року закрито кримінальне провадження, тому позивач вважає, що відпали правові підстави для винесення оскаржуваних наказів від 14.12.2015 року №2383 про проведення документальної позапланової перевірки та від 10.05.2016 року №510 про поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з огляду на що просить визнати останні нечинними з дати їх прийняття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні його представник позовні вимоги ТзОВ «Волиньтабак» не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що податковий орган зобов'язаний призначити позапланову перевірку у випадку отримання ухвали слідчого у кримінальній справі. При цьому виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки. Вказують на те, що перевірка, терміни проведення якої перенесені, має бути в обов'язковому порядку поновлена після усунення обставин, які це зумовили. Додатково зазначили, що твердження позивача про закриття кримінальної справи є неправдивим, оскільки Генеральною прокуратурою України прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000251 в частині ст.212 Кримінального кодексу України (далі - КК України) і на даний час досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії. Відтак оскаржувані накази прийняті відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства за наявності законних підстав для проведення позапланової перевірки ТзОВ «Волиньтабак», а тому просять в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.12.2015 року Луцькою ОДПІ на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Борнос А.В. від 07.12.2015 року про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньтабак» винесено наказ №2383 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.10.2015 року, тривалістю 10 робочих днів з 15.12.2015 року (а.с.7).

На підставі пункту 85.9 статті 85 ПК України, наказу ДФС України від 31.07.2014 року №22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» у зв'язку з відсутністю первинних документів, які вилучені на підставі ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 28.09.2015 року, ухвали Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2015 року та з метою забезпечення якісного проведення позапланової виїзної документальної перевірки, 17.12.2015 року Луцькою ОДПІ було винесено наказ №2395 про перенесення терміну проведення документальної позапланової перевірки з 17.12.2016 року до дати отримання документів або забезпечення доступу до них (а.с.8).

У зв'язку із отриманням листів слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, на підставі п.85.9 статті 85 ПК України, наказу ДФС України від 31.07.2014 року №22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» відповідачем винесено наказ від 10.05.2016 року №510 про поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача (а.с.9).

Надаючи правову оцінку оскаржуваним наказам, суд враховує наступне.

Підпунктом 20.1.4. п.20.1. ст.20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В силу п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Так, як свідчать матеріали справи, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2015 року було призначено проведення позапланової документальної перевірки ТзОВ «Волиньтабак» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.10.2015 року (а.с.37). Вказана ухвала слідчим суддею винесена в межах кримінального провадження, внесеного слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області до ЄРДР за №0000102 від 01.12.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме: за фактом ухилення службовими особами ТзОВ «Волиньтабак» від сплати акцизного податку в сумі 46 137 тис. грн.

Таким чином, суд зазначає, що наказ Луцької ОДПІ від 14.12.2015 року за №2383 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньтабак» винесений правомірно, оскільки в силу вимог п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України отримання судового рішення про призначення перевірки є підставою для її проведення.

Водночас, як встановлено судом, перевірка Луцькою ОДПІ не була проведена у зв'язку з відсутністю первинних документів і термін її проведення був перенесений до їх отримання, а в подальшому поновлений згідно наказу від 10.05.2016 року №510.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, слідчим управлінням фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП) 10.09.2015 року внесено до ЄРДР кримінальне провадження №0000251 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме: за фактом ухилення службовими особами ТзОВ «Волиньтабак» від сплати ПДВ в сумі 57 млн. грн. (а.с.79).

Генеральною прокуратурою України підслідність кримінального провадження №0000102 визначено за СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП, про що свідчить лист Луцької ОДПІ від 13.04.2016 року №767/7/03-18-14-02 (а.с.69).

Постановою прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції Дяченко Л.М. від 30.03.2016 року закрито кримінальне провадження №0000251 від 10.09.2015 року за фактами ухилення службовими особами ТзОВ «Волиньтабак» від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, у зв'язку з відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення (а.с.10-14).

Відповідно до статті 84 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Як передбачає ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об'єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

За приписами пункту 4 частини другої статті 99 КПК України до документів можуть належати, зокрема, висновки ревізій та акти перевірок.

Отже, в силу п.4 ч.2 ст.99 КПК України службові записки чи акти перевірок податкових органів відносяться до числа доказів і такі документи лягають в основу обвинувачень посадових осіб платників податків щодо ухилення від сплати податків.

Водночас, частина перша статті 223 КПК України передбачає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Частиною восьмою статті 223 КПК України встановлено, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Разом з тим, однією з форм закінчення досудового розслідування в силу вимог частини другої статті 284 КПК України є закриття кримінального провадження.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що закриття кримінального провадження передбачає припинення проведення будь яких слідчих дій по збиранню доказів в межах такого провадження.

Відтак, оскільки кримінальне провадження, в межах якого було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньтабак», закрито, тому правові підстави для проведення перевірки позивача відпали. До таких висновків суд дійшов з огляду на те, що матеріали податкової перевірки, призначеної в межах кримінального провадження, є документами, що відносяться до процесуальних джерел доказів. Оскільки після закриття кримінального провадження закон забороняє збирати докази, тому проведення податкової перевірки буде суперечити вимогам КПК України.

Суд не приймає до уваги доводи Луцької ОДПІ про те, що досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000251 від 10.09.2015 року триває, а тому твердження позивача є неправдивими.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в слідчому управлінні фінансових розслідувань МГУ ДФС ЦО з ОВП перебувають матеріали кримінального провадження за №0000251 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.358 КК України, про що свідчить лист від 31.05.2016 року №3778/7/28-10-99-02 (а.с.72). Даним листом підтверджено факт закриття 30.03.2016 року Генеральною прокуратурою України кримінального провадження №0000251 в частині ст.212 КК України.

Отже, оскільки податкова перевірка була призначена саме в межах кримінального провадження за ст.212 КК України, яке закрито, тому підстави для її проведення в межах інших кримінальних проваджень відсутні.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Волиньтабак» про визнання нечинними наказів Луцької ОДПІ від 14.12.2015 року №2383 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та від 10.05.2016 року №510 «Про поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки» з моменту їх прийняття підлягають до задоволення в повному обсязі.

При цьому суд враховує, що в силу статті 162 КАС України в разі задоволення позову у справі про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, суд повинен застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Вказана правова позиція висвітлена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі».

Як встановлено судом, оскаржувані накази породили правові наслідки у вигляді виходу посадових осіб відповідача для проведення перевірки ТзОВ «Волиньтабак», за наслідками чого складено акти недопуску до проведення перевірки від 12, 13 та 17 травня 2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що спірні накази зумовили виникнення для суб'єкта господарювання певних правових наслідків, тому останні підлягають визнанню нечинними з моменту їх прийняття.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинними накази Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 14.12.2015 року №2383 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та від 10.05.2016 року №510 «Про поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки» із моменту їх прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 24 червня 2016 року.