Справа № 813/1372/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Справа № 813/1372/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Гаргіль Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання дій протиправними та стягнення коштів сплачених за надані послуги, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, з вимогами:

- визнати протиправними дії Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті у вигляді огляду непідконтрольних вантажів;

- стягнути з Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті 17878,45 грн. з ПДВ сплачених у вигляді плати за надані послуги;

- заборонити Львівській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті вчиняти дії у вигляді огляду непідконтрольних вантажів, які виходять за межі повноважень, шляхом забезпечення адміністративного позову забороною вчиняти дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що повноваження щодо здійснення ветеринарно-санітарного контролю покладені на регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яка в своїй діяльності керується Типовим положенням про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, Положенням про пункт державного ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті та Порядком пропуску вантажів підконтрольній службі державної ветеринарної медицини, через державний кордон України. Проте, починаючи з березня 2016 року, під час проведення господарської діяльності шляхом постачання позивачем фруктів та овочів через митний кордон України, відповідачем виставляються рахунки за послуги у вигляді огляду продуктів харчування. Вказані рахунки підписані посадовою особою відповідної регіональної служби з проставленням печатки. Вважає дії відповідача щодо стягнення з позивача плати за проведення ветеринарно-санітарного огляду харчових продуктів неправомірними, оскільки регіональна служба має виключне коло повноважень та чітко визначене коло підконтрольних вантажів.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив такий задовольнити..

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях долучених до матеріалів справи. Зазначив, що основним нормативно-правовим актом, який регламентує здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, є Закон України «Про ветеринарну медицину» від 25.06. 1992р. № 2498-ХІІ, Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23 грудня 1997 р. № 771/97-ВР. Суб'єкти господарювань, що здійснюють імпорт харчових продуктів, які підлягали санітарно-епідеміологічному контролю згідно з переліком товарів, що підлягають державному контролю (у тому числі у формі попереднього документального контролю), у разі переміщення їх через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 р. № 1031, для їх оформлення на вимогу державних інспекторів митних органів направляються до державних інспекторів ветеринарної медицини для проведення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів (про що свідчив штамп на відповідних супровідних документах).Таким чином, плата за проведення ветеринарного контролю застосована до позивача правомірно і відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд заслухав пояснення сторін, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Львівської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1/а.с.62/.

29.10.2015 року між ФОП ОСОБА_3 та Краковецьким пунктом держветсанконтролю Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті укладений договір № 71 про надання ветеринарних послуг, предметом якого є надання ветеринарних послуг, які полягають у здійсненні спеціалістами інспекторами ветеринарної медицини ветеринарно-санітарного контролю при навантаженні (розвантаженні) транспортного засобу з підконтрольним ветеринарній медицині вантажем. Вартість послуг встановлюється згідно розділу IV «Розмір плати за послуги, які надаються регіональними службами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті і установами, що належать до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, з питань ветеринарної медицини», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 13.02. 2013 р. № 96 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.03. 2013 р. № 380/22912) та відповідно до Наказу Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 26.03.2013 р. № 15.

З матеріалів справи встановлено, що Львівською регіональною службою державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті виставлено позивачу рахунки для оплати, а саме: від 11.03.2016 року №968/29, віід 12.03.2016 року №979/29, від 14.03.2016 року №999/29, від 16.03.2016 року №1028/29, від 17.03.2016 року №1047/29, від 18.03.2016 року №1063/29, від 19.03.2016 року №1085/29, від 20.03.2016 року №1093/29, від 29.03.2016 року №1139/29, від 24.03.2016 року №1150/29, від 26.03.2016 року №1188/29, від 28.03.2016 року №1216/29, від 29.03.2016 року №1224/29, від 30.03.2016 року №1238/29, від 31.03.2016 року №1257/29, від 01.04.2016 року №1270/29, від 02.04.2016 року №1276/29, від 04.04.2016 року №1290/29, від 05.04.2016 року №1316/29, від06.04.2016 року №1331/29, від 07.04.2016 року №1335/29,від 08.04.2016 року №1356/29, від 09.04.2016 року №1369/29, від 12.04.2016 року№1398/29, на загальну суму 17878,45 грн. У вищевказаних рахунках зазначено, що оплата проводиться за проведення ветеринарного контролю.

Як встановлено з пояснень представників відповідача - Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті за видачу ветеринарних свідоцтв служба виставляє суб'єктам підприємницької діяльності окремі рахунки, які підлягають до сплати.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 23.07.2009 р. № 801 «Про затвердження Типового положення про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті», Львівська регіональна ветслужба у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Держветфітослужбою України та положенням про неї.

Регіональна ветслужба реалізує свої повноваження безпосередньо та через свої структурні підрозділи - прикордонні інспекційні пункти (пости) ветеринарної медицини, за якими закріплено зони обслуговування.

Абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» вказано, щодо утворення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються.

Положенням про Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 464, Держветфітослужбі надано повноваження щодо забезпечення реалізації державної політики у галузі ветеринарної медицини, безпечності харчових продуктів та інших визначених сферах.

Абз. З п. 7 Положення про Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України, вказано, що Держветфітослужба України для виконання покладених на неї завдань утворює

регіональні служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті.

Львівська регіональна ветслужба згідно пункту 1 постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 23.07.2009 р. № 801 «Про затвердження Типового положення про регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті», є державним органом ветеринарної медицини, що здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на відповідній території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», наведено визначення основних термінів, які вживаються у цьому Законі та визначено: п.50) об'єкти санітарних заходів - харчові продукти, тварини, призначені для споживання людиною, а також допоміжні матеріали для переробки та матеріали, що контактують з харчовими продуктами; п. 92) харчовий продукт -речовина або продукт (неперероблений, частково перероблений або перероблений), призначені для споживання людиною. До харчових продуктів належать напої (в тому числі вода питна), жувальна гумка та будь-яка інша речовина, що спеціально включена до харчового продукту під час виробництва, підготовки або обробки).

Розділом VIII «Міжнародна торгівля» Закону встановлено порядок здійснення державного контролю за харчовими продуктами при переміщенні через митний кордон України, що ввозиться на територію України, та передбачено проведення їх у два етапи, а саме:

- у пунктах пропуску через державний кордон України - посадовими особами органів доходів і зборів у формі попереднього документального контролю;

- у митницях призначення - посадовими особами контролюючих органів.

Прикордонний державний контроль вантажів з об'єктами санітарних заходів, що ввозиться на митну територію, здійснюється відповідно до статті 55 Закону.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону у пунктах пропуску через державний кордон України прикордонний державний контроль харчових продуктів, що ввозяться на митну територію України (у тому числі з метою пересилання), здійснюється митними органами та компетентним органом шляхом попереднього документального контролю. Перелік харчових продуктів, що підлягають попередньому документальному контролю, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 55 Закону зазначено, що державний контроль здійснюється на призначених прикордонних інспекційних постах та передбачає перевірку документів (можуть бути надані в електронному вигляді), що супроводжують вантаж з об'єктами санітарних заходів, огляд вантажу на відповідність інформації, наданої у супровідних документах, та, у передбачених законодавством випадках, фізичну перевірку вантажу. Періодичність проведення фізичної перевірки та лабораторних досліджень, що проводяться в рамках такої перевірки, залежить від ризику, який становить вантаж для здоров'я людини, та затверджується центральним органом виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Отже, при здійсненні державного ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів при їх переміщенні через митний кордон України інспекторами ветеринарної медицини компетентного органу (Держветфітослужби) на відповідних супровідних документах з 20 вересня 2015 р. проставляється штамп щодо здійснення ветеринарно-саніатрного контролю, який підтверджуватиме завершення процедури державного контролю об'єктів санітарних заходів.

Листом Державної фіскальної служби України надано роз'яснення, щодо проведення державного контролю харчових продуктів, у тому числі, попереднього документального контролю, відповідно до отриманих листів Державної санітарно-епідеміологічної служби України № 02.02/869-1 від 18.09.2015 р. та Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 15-1-1-14/24288 від18.09.2015 р. (копія додається).

В органах доходів і зборів призначення митне оформлення харчових продуктів, які підлягали санітарно-епідеміологічному контролю згідно з переліком товарів, що підлягають державному контролю (у тому числі у формі попереднього документального контролю), у разі переміщення їх через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2011 р. № 1031, завершується за наявності інформації про проведення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів (згідно із листом Держветфітослужби та Держсанепідемслужби - за наявності штампа щодо здійснення ветеринарно-санітарного контролю, який підтверджуватиме завершення процедури державного контролю об'єктів санітарних заходів).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. № 260-р «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» вказано, що забезпечення здійснення покладених на Держпродспоживслужбу постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667 "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів" функцій і повноважень Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, Державної санітарно-епідеміологічної служби (крім функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), що припиняються.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667 пунктом 3 передбачено основні завдання Держпродспоживслужби, зокрема: реалізація державної політики у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16 лютого 2016 року № 18 «Про внесення змін до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 13 лютого 2016 року № 96», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2016 року за № 243/28373, введено в дію з 09 березня 2016 року розміри плати за послуги, які надаються регіональними службами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 96 від 13 лютого 2013 року (зі змінами і доповненнями) «Про затвердження розмірів плати за послуги, які надаються регіональними службами ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та бюджетними установами центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів».

Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства, державні інспектори ветеринарної

медицини Львівської регіональної ветслужби, відповідно своїх повноважень при наданні послуг, згідно укладених договорів, здійснюють перевірки документів, що супроводжують вантаж з об'єктами санітарних заходів, огляд вантажу на відповідність інформації, наданої у супровідних документах, та, у передбачених законодавством випадках, фізичної перевірки вантажу, та візування документів, дотримуючись нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що протиправність у діях Львівської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті при стягненні плати за надання незамовлених платних послуг відсутня, зауважень щодо якості послуг підприємцем не вказано, вартість послуг визначена згідно тарифів, встановлених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 96 від 13.02.2013 року «Про затвердження розмірів плати за послуги які надаються регіональними службами ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та бюджетними установами центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів». Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо незаконних дій відповідача по стягненню коштів за проведення ветеринарно-санітарного огляду, оскільки дані послуги надавались відповідачем на підставі договору від 29.10.2015 року № 71, укладеного з підприємцем, предметом якого є саме послуги по проведенню ветеринарно-санітарного контролю, а тому порушення будь-яких норм у діях відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2.Судові витрати поверненню не підлягають

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 28.06.2016 року.