Справа № 810/944/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року 810/944/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Колесові Г.В.;

за участю:

позивача- Лучка О.С.;

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача- Дорошенка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа Тетіївське відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень та наказу, поновлення на займаній посаді та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ГУНП в Київській області, третя особа: Тетіївське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2015 року він був прийнятий на службу в поліцію на посаду інспектора Тетіївського відділення поліції Володарського відділу поліції ГУНП в Київській області, має спеціальне звання «молодший лейтенант поліції». Вважає своє звільнення протиправним, оскільки жодного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього могло б бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, він не вчиняв, висновки про його службову невідповідність є безпідставними, необґрунтованими та незаконними.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях не погоджуючись із заявленими вимогами зазначив, що позивач був звільнений зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки за результатами атестації комісія дійшла саме такого висновку.

Представник третьої особи, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, з невідомих для суду причин, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке:

ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 30.01.2006 на різних посадах. Відповідно до наказу ГУНП у Київській області від 07.11.2015 №1 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 був прийнятий на службу в Національну поліцію України на посаду інспектора Тетіївського відділення поліції Володарського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київської області, має звання молодшого лейтенанта поліції.

Наказом ГУНП у Київській області від 23.11.2015 № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій», з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та, згідно з вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 було вирішено проведення атестування поліцейських ГУНП у Київській області та створення в ГУНП у Київській області атестаційних комісій.

Згідно з відомістю-протоколом засідання від 31.12.2015 № 16.00000018 атестаційної комісії №5 ГУНП у Київській області ОСОБА_2 було включено до переліку осіб, які мали проходити співбесіду з атестаційною комісією № 5 04.01.2016.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, присутні на засіданні члени атестаційної комісії № 5 ГУНП у Київській області (3 особи) одноголосно (3 - «за») прийняли рішення про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення зі служби через службову невідповідність (протокол ОП № 15.00000018.169 від 04.01.2016).

Не погоджуючись з висновком комісії, ОСОБА_2 оскаржив його до апеляційної атестаційної комісії північного регіону. За результатом розгляду скарги, скаргу відхилено з мотивів ненабрання ним достатньої кількості балів (60 балів).

Наказом ГУНП у Київській області від 17.02.2016 № 77 о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора Тетіївського відділення поліції Володарського відділу поліції, звільнено у запас (з постановкою на військовий облік) на підставі п.п. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність), 17.02.2016., підстава: атестаційний лист ОСОБА_2 від 04.01.2016, після чого позивач звернувся до суду.

Як слідує із представлених документів, ОСОБА_2 прийнятий на службу в поліцію на посаду інспектора Тетіївського відділення Володарського відділу поліції ГУНП у Київській області, маючи спеціальне звання «молодший лейтенант поліції». Зі змісту атестаційного листа вбачається, що за час проходження служби останній зарекомендував себе позитивно, дисциплінований, принциповий у вирішенні службових питань, відповідальний та користувався авторитетом серед колег. У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений добре та вміло володіє табельною зброєю, прийомами рукопашного бою та спецзасобами.

Як встановив суд, присягу поліцейського позивач не складав, посадова інструкція інспектора Тетіївського ВП Володарського ВП ГУНП в Київській області не розроблена і не затверджена, документ, який би визначав коло його обов'язків до відома позивача не доводився.

З протоколу засідання атестаційної комісії видно, що під час атестації члени комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку: декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел. Інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційна комісія не витребовула та не вивчала.

Відповідачем також не були представлені суду нормативні чи інші документи, які б містили перелік критеріїв, яким має відповідати особа, що перебуває на посаді інспектора Тетіївського ВП Володарського ВП ГУНП в Київській області, і в чому саме може проявлятися невідповідність займаній ОСОБА_2 посаді.

Протокол засідання атестаційної комісії, апеляційної атестаційної комісії північного регіону та висновок (рішення), які були предметом дослідження суду, не містять мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу рішення комісії про службову невідповідність позивача. Рішення прийнято членами комісії шляхом голосування без наведення мотивів та обґрунтувань, комісією також не досліджувалась можливість (або неможливість) переведення позивача, за його згодою, на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню або фаху, направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік), повторною атестацією.

Отже, відповідач не довів суду причини (мотиви), які стали підставою для висновку про невідповідність особи займаній посаді.

Щодо складу атестаційної комісії та її повноважень: згідно наказу ГУНП у Київській області від 21.12.2015 № 68 атестаційна комісія № 5, яка приймала оскаржуване рішення, вона утворена у кількості 6 осіб. Персональний склад атестаційної комісії, всупереч вимогам п. 2 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890, з Національною поліцією України не погоджувався.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке: засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», який був опублікований 06.08.2015 та набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Таким чином, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

У справі, що розглядалась, позивач був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання «молодший лейтенант поліції», відтак питання про його відповідність вимогам до поліцейських вже було вирішено на момент видання наказу про його прийняття на службу.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію»). Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону України «Про Національну поліцію»). За приписами ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри у випадках: призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» випливає, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Закону України від 12.01.2012 № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників», ст. 1 якого встановлено, що атестація працівників це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 12.01.2012 № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Положеннями ч. 1 та 3 ст. 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

В силу вимог ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам. Згідно з п. 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Проведення атестації при звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність здійснюється для вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі а, звільнення застосовується як крайній захід, через встановлену службову невідповідність, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей працівника.

Порядок звільнення зі служби у цьому випадку визначений п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Позивача було звільнено з поліції через «службову невідповідність», проте поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Така правова позиція розкрита у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка в силу положень ст. 2442 КАСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. У справі, що розглядалась суд встановив, що позивач пропрацював на посаді інспектора Тетіївського відділення поліції Володарського відділу поліції ГУНП в Київській області менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури, відповідачем не вирішувалось.

Отже, рішення призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

У зв'язку з твердженням посадових осіб відповідача про те, що атестація працівників поліції відповідає вимогам Закону України «Про Національну поліцію» і є складовою очищення влади від «старих кадрів», які працювали в органах внутрішніх справ, скомпрометували себе і є неспроможними працювати в оновленій Національній поліції України, служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, суд зазначає таке:

зі змісту п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції. При вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування відповідності особи вимогам щодо поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (ст. 47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (ст. 50).

Відповідач не представив суду відомостей, які з повноважень, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію» для прийняття працівників міліції на службу до поліції Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача. У той же час, з наказу ГУНП у Київській області убачається, що позивача призначено на посаду інспектора Тетіївського відділення поліції Володарського відділу поліції ГУНП в Київській області, який має спеціальне звання «молодший лейтенант поліції».

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає таке:

з дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії убачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є немотивованим і не підтверджується матеріалами чи доказами. Зазначення конкретних відомостей про невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні та не розкриті суду. Між тим, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу.

Зокрема, ОСОБА_2 за час проходження служби в органах внутрішніх справ та в поліції характеризувався позитивно про зазначалось вище. Атестаційна комісія не обговорювала питань можливості переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, чим порушила вимоги ст. 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Щодо повноважень атестаційної комісії, суд виходить з такого:

положеннями ч. 3 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890, атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

У справі, що розглядалась атестаційна комісія, яка здійснювала перевірку позивача утворена згідно з наказом Головного управління Національної поліції України від 23.11.2015 № 16, а її персональний склад визначений наказом Головного управління Національної поліції України від 21.12.2015 № 68. Зі змісту наказу № 68 убачається, що всупереч вимогам п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, персональний склад атестаційної комісії не погоджувався з Національною поліцією України, таким чином склад комісії сформований з порушенням вимог законодавства і є неповноважним.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Атестаційної комісії ГУНП в Київській області від 04.01.2016 р. та наказ про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі п.п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) є протиправними і підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на службі на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з такого:

статтею 235 КЗпПУ передбачено, що в разі звільнення без законної підстави працівника або незаконного переведення його на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Крім того, згідно з приписами ст. 256 КАСУ негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

В силу вимог ч. 2 ст. 11 КАСУ, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на те, що позивачем не було визначено, яка саме сума підлягає стягненню з відповідача як середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, та, керуючись вимогами ч. 2 ст. 11 КАСУ визнав за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав та інтересів ОСОБА_2 із зобов'язанням відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві заробітної плати за час вимушеного прогулу за період: з 17.02.2016 р. по 15.06.2016 р.

З урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, такі витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 04.01.2016 р., наказ Головного Головного управління Національної поліції в Київській області №77 о/с від 17.02.2016 р. в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції в запас Збройних сил.

Поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити нарахування та виплату позивачеві заробітної плати за час вимушеного прогулу, а саме за період з 17.02.2016 р. по 15.06.2016 р.

Допустити негайне виконання даної постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на займаній посаді.

У задоволенні решти позовних вимог,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 червня 2016 р.