Справа № 760/4429/16-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/4429/16-а
Провадження № 2-а/760/474/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2016 позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90% від розміру заробітку на час звільнення та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі та відсотках відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп, тобто у розмірі 90 % від розміру заробітку на час звільнення - 16565,94 грн., без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 18.02.2016 та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 18.02.2015.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 17.10.1994 до 12.03.2015 перебувала у трудових відносинах з органами прокуратури України та отримала право на пенсію за вислугою років.

З 29.08.2011 їй призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітної плати, що склала 11 015, 19 грн. Пенсія у вказаному розмірі була призначена враховуючи розмір заробітної плати, який становив на час звернення з заявою про призначення пенсії та складала 12 239,10 грн.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 12.03.2015 позивача було звільнено з посади старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України.

Згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп, станом на 12.03.2015 заробіток для нарахування пенсії ОСОБА_1 складав 16565,94 грн.

18.02.2016 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, виходячи з фактично отриманих виплат на день звільнення, розмір яких підтверджується довідкою Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп.

Листом Управління Пенсійного фонду України від 26.02.2016 №2571/06 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки з 01.06.2015 пенсії у порядку та на умовах, визначених Законом «Про прокуратуру» не перераховуються.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки правовідносини щодо пенсійного забезпечення з державою у неї виникли з 29.08.2011, тобто до прийняття законодавчих актів, на які посилається відповідач у своєму листі, як на підставу відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років.

Позивач стверджує, що дії відповідача є протиправними, оскільки порушують її конституційні права на соціальне забезпечення, а тому звернулась до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

22.04.2016 позивачка подала заяву, у якій зазначила, що у зв'язку з реорганізацією правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до рекомендованого відправлення про поштове відправлення, відповідач позовну заяву та копії доданих до неї документів отримав 12.04.2016. У передбачений законом строк заперечення проти позову відповідач не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії наказу в.о. генерального прокурора України від 12.03.2015 № 371ц старший радник юстиції ОСОБА_1 була звільнена з посади старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Головного управління нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України з 12.03.20145 за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП .

Станом на 12.03.2015 заробітна плата ОСОБА_1 складається з: основного окладу, класного чину, вислуги років та інших виплат, які передбачені чинним законодавством та становить 16565,94 грн, що вбачається із довідки №158 Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп.

18.02.2016 позивач подала до Управління Пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва заяву, у якій просила здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки № 158 від 17.02.2016, яка видана Генеральною прокуратурою України у зв'язку із звільненням за нормами законодавства, що діяли на час призначення пенсії.

Відповідно до листа заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва від 26.02.2016 №2571/06, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства з 01.06.2015 раніше призначені пенсії в порядку на умовах Закону «Про прокуратуру» не перераховуються.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015, яка набрала законної сили 31.12.2015, було затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та створено Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві як правонаступник трьох територіальних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві є відповідачем у цій справі.

Судом вважає доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії обґрунтованими з огляду на таке.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 1, частини перша статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон «Про прокуратуру».

З матеріалів справи випливає, що позивач знаходиться на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції чинній на момент призначення пенсії).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене суд констатує, що оскільки пенсія позивачу була призначена 29.08.2011, то при здійсненні перерахунку пенсії у цій справі має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-348а13.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, які змін у зв'язку із прийняттям Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача з посиланням на Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VІІ безпідставними, оскільки вони прийняті після виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, суд констатує, що сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім цього, оскільки позивач набула права на підвищення пенсії, вона має право на отримання різниці пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців.

Однак у свою чергу не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині здійснення перерахунку з 18.02.2016, з таких підстав.

Відповідно до вимог пенсійного законодавства, зокрема, частини четвертої статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту звернення пенсіонера за таким перерахунком - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивач звернулася до відповідача з заявою та усіма необхідними документами щодо перерахунку пенсії 18.02.2016, то право на перерахунок пенсії у неї виникло лише 01.03.2016.

Отже, перерахунок пенсії позивачу необхідно здійснювати з 01.03.2016.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу суперечать вимогам частини третьої статті 2 КАС, а тому є протиправними.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Суд, констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 94 КАС, суд зазначає, що з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

На підставі пункту 1 частини першої статті 256 КАС постанова суду в частині виплати позивачу пенсії у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтею 19 Конституції України, Законом «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 № 1789-XII, Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України 06 липня 1999 року №8-рп/99, рішенням Конституційного Суду України 20 березня 2002 року №5-рп/2002, статтями 2, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 244-2, 244-4, 254, 256 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати на час звільнення протиправними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі та відсотках відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України «Про прокуратуру» від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, що діяла станом на серпень 2011 року) від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 17.02.2016 № 18-158 зп., тобто у розмірі 90 % від розміру заробітку на час звільнення - 16565,94 грн., без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 березня 2016 року, та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час за період з 01.03.2015 по 01.03.2016.

Стягнути з Державного бюджету України на користь користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: 03110, АДРЕСА_1) - 551, 20 грн.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Лазаренко