Справа № 802/745/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 червня 2016 р. Справа № 802/745/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді"

до: Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: стягнення пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість

ВСТАНОВИВ:

19.05.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернувся позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Макарді" (далі - ТОВ "Макарді") до відповідачів - Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Хмільницька ОДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (далі - ГУ ДКС у Вінницькій області) про стягнення пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість.

Позов мотивований тим, що Хмільницька ОДПІ та ГУ ДКС у Вінницькій області порушили встановлений Податковим кодексом України строк для бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість за лютий та травень 2015 року, внаслідок чого позивач має право на стягнення пені в сумі 79638,98 грн. за термін прострочення такого відшкодування.

Усною ухвалою суду від 15.06.2016 року вирішено клопотання за вх. № 12579 від 14.06.2016 року Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Калинівська ОДПІ) про заміну відповідача його правонаступником (а.с.44). Відповідача, а саме Хмільницьку ОДПІ замінено його правонаступником - Калинівською ОДПІ (а.с. 53-54).

14.06.2016 року за вх. № 12581 на адресу суду від Калинівської ОДПІ надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач просив у задоволенні позову про стягнення пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість відмовити повністю. Крім того, відповідач вказав, що під час проведення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість при формуванні висновків для подання до органів казначейської служби, Хмільницька ОДПІ діяла на підставі в порядку визначеному наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 року № 68/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року за № 199/18937 "Про затвердження Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках" (далі - Порядок).

Так, відповідно до п. 4 Порядку, не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання узагальнених матеріалів, органи державної податкової служби за місцезнаходженням платника за результатами підтвердження достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість формують висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, реєстри яких органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі направляють до центрального органу державної податкової служби для формування узагальненої інформації.

В силу вимог п. 5 Порядку, центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України "Про податок на додану вартість" та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє до Державного казначейства України, одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства. Як вказав відповідач, саме у відповідності до вимог вказаного наказу Хмільницькою ОДПІ формувались та направлялись висновки до органу казначейської служби.

Крім того, відповідач зазначив, що в силу п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України відповідальність встановлена саме за порушення строків відшкодування податку на додану вартість органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не за порушення строків подання висновку про бюджетне відшкодування.

В судовому засіданні представники ТОВ "Макарді" позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Крім того, вказали, що відшкодування позивачу від'ємного значення податку на додану вартість мало місце з порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України, а тому вимога про стягнення на користь позивача пені є обґрунтованою.

Представник Калинівської ОДПІ проти задоволення позовних вимог заперечив, та просив суд відмовити у їх задоволенні. Разом з цим, вказав, що Хмільницька ОДПІ під час проведення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість при формуванні висновків для подання до органів казначейської служби, діяла на підставі в порядку визначеному наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 року № 68/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року за № 199/18937 "Про затвердження Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках" та нормами Податкового кодексу України. Тому, на думку представника Калинівської ОДПІ, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Представник ГУ ДКС у Вінницькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні повністю. Додатково зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства податковий орган надає висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету, на підставі якого орган казначейства перераховує платникові податку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку. Оскільки такі документи до ГУ ДКС у Вінницькій області надходили не своєчасно, позовні вимоги до нього є безпідставними.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року ТОВ "Макарді" подало до Хмільницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість з відповідними додатками, зокрема із додатком № 4 Заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року (а.с. 8-16).

У період з 14.04.2015 по 20.04.2015 року Хмільницькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами складено відповідну Довідку №17/15/32407672 від 22.04.2015 року, якою суму бюджетного відшкодування за лютий 2015 року підтверджено податковим органом(а.с.21-24).

18.06.2015 року ТОВ "Макарді" подало до Хмільницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість з відповідними додатками, зокрема із додатком № 4 Заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 року (а.с. 17-19).

У період з 14.07.2015 по 20.07.2015 року Хмільницькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами складено відповідну Довідку №37/15/32407672 від 27.07.2015 року, якою суму бюджетного відшкодування за травень 2015 року підтверджено податковим органом (а.с.25-28).

Відповідно до листа Хмільницької ОДПІ №586 від 21.04.2016 року, висновки про бюджетне відшкодування податку на додану вартість за лютий, травень 2015 року підготовлено податковим органом 25.12.2015 року за №2569-20, №2570-20, №2571-20, №2573-20, №2574-20, №2572-20 та передано до ГУ ДКС у Вінницькій області в цей же день, тобто 25.12.2015 року (а.с. 29).

Згідно виписки по особовому рахунку за 30.12.2015 року виданого Хмільницьким відділенням ПАТ "КБ "Хрещатик" фактичне надходження суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий, травень 2015 року на банківський рахунок позивача мало місце 30.12.2015 року (а.с. 20).

Позивач вважаючи, що відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість мало місце з порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України, та з метою стягнення пені за таке порушення, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам в даній справі, суд зважає на таке.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу- зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 ПК України, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу

податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 200.10-200.13 ст. 200 ПК України, передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у Листі "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" від 20.07.2010 року, підтвердження суми бюджетного відшкодування податковим органом слід розуміти як узгодження платником податку суми такого відшкодування з податковим органом шляхом підтвердження заявленої до відшкодування платником суми податку на додану вартість актом проведеної перевірки.

Відтак, беручи до уваги наведені норми Податкового кодексу України, а також фактичні обставини справи суд доходить висновку, що в процесі проведення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість ТОВ "Макарді" мало місце порушення встановлених законодавством строків.

Перевіряючи суми пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Щодо визначення суми пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість за лютий 2015 року, суд зважає на таке.

Як зазначалося, граничний термін подання податкової декларації із заявою про відшкодування 277 082,00 грн. бюджетного відшкодування настав 20 березня 2015 року. Разом з тим, граничний термін для здійснення бюджетного відшкодування (день виникнення права на пеню) настав 29.05.2015 року (30 днів на проведення документальної камеральної перевірки платника, 30 днів на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника, 5 календарних днів для подання податковим органом висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, до органу казначейської служби, 5 операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби, для проведення органом казначейської служби відповідних розрахунків. Тобто, загальний строк становить 70 днів).

Згідно Постанови Національного банку України від 02.03.2015 року №154 розмір облікової ставки на день виникнення права на пеню складав 30,0%.

Відповідно до банківської виписки ПАТ КБ "Хрещатик" від 30.12.2015 року, фактичне відшкодування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2015 року відбулося 30.12.2015 року (а.с. 20).

Отже, прострочення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2015 року склало 215 днів.

Таким чином, суд вважає, що сума пені за прострочення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року становить: (277 082,00 (грн.) * 30,0% *120% * 215 (днів)) / 365 (днів) = 58 756,57 грн.

Щодо визначення суми пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість за травень 2015 року, суд зважає на наступне.

Граничний термін подання податкової декларації із заявою про відшкодування 194 421,00 грн. бюджетного відшкодування настав 20.06.2015 року.

Водночас, граничний термін для здійснення бюджетного відшкодування (день виникнення права на пеню) настав 31.08.2015 року (70 днів, розрахунок терміну наведено вище).

Згідно Постанови НБУ від 27.08.2015 року №557 розмір облікової ставки на день виникнення права на пеню складав 27,0%.

Відповідно до банківської виписки ПАТ КБ "Хрещатик" від 30.12.2015 року, фактичне відшкодування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2015 року відбулося 30.12.2015 року (а.с. 20).

Отже, прострочення повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2015 року склало 121 день.

Таким чином, сума пені за прострочення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року становить: (194 421,00 (грн.) * 27,0% *120% * 121 (день)) / 365 (днів) = 20 882,41 грн.

Відтак, загальна сума пені за прострочення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість за лютий, травень 2015 року, що підлягає до стягнення складає 79638 грн. 98 коп. (58 756,57 грн. + 20 882,41 грн.).

Крім того, суд не бере до уваги посилання Калинівської ОДПІ, що Хмільницька ОДПІ діяла на підставі в порядку визначеному п. 4, 5 Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, що затверджений наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 року № 68/23.

Так, на думку суду, вказаний порядок розроблений та затверджено на виконання вимог ст. 200 Податкового кодексу України. А тому, строки проведення бюджетного відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість закріплені в положеннях Податкового кодексу України є пріоритетними для застосування по відношенню до вимог Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Водночас, положення Податкового кодексу України є вимогами закону, що мають вищу юридичну силу в порівнянні з нормами Порядку.

Відтак, суд вважає, що в спірних правовідносинах застосуванню Хмільницькою ОДПІ підлягали норми Податкового кодексу України, а норми підзаконного нормативно - правового акту не можуть змінювати передбачених Податковим кодексом України строків бюджетного відшкодування.

Разом з цим, суд також критично оцінює висновок відповідача про те, що в силу п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України відповідальність встановлена саме за порушення строків відшкодування податку на додану вартість органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Як зазначалося, згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Так, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Отже, на суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Відтак, суд дійшов висновку, що нарахування пені на несвоєчасно відшкодовану платникові податку, суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість відбувається незалежно від факту подання податковим органом органові Державного казначейства України висновку із зазначенням сум від'ємного значення податку на додану вартість. Тобто, нарахування пені на суму бюджетної заборгованості розпочинається з дня, наступного за останнім днем граничного строку, встановленого ст.200 ПК України, на вчинення податковим органом та органом Державного казначейства України, усіх необхідних дій для перевірки правильності нарахування платником податку зазначеної суми та підготовки для її виплати, включаючи день фактичного відшкодування вказаної суми. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року в справі №21-131а14.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України, а також з метою повного захисту прав, свобод та інтересів, суд доходить висновку, про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо порушення строків подання органу Державної казначейської служби України висновків за № 2569-20, № 2570-20, № 2571-20, № 2573-20, № 2574-20 та № 2572-20 із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл понесених позивачем у справі судових витрат, суд керується нормами ст. 94 КАС України.

В силу ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, бездіяльність Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо порушення строків подання органу Державної казначейської служби України висновків за № 2569-20, № 2570-20, № 2571-20, № 2573-20, № 2574-20 та № 2572-20 із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету стала підставою для звернення позивача до суду, а також враховуючи той факт, що така бездіяльність визнана судом протиправною, то понесенні позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань правонаступника Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, а саме Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Тому, в користь позивача підлягає присудженню сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо порушення строків подання органу Державної казначейської служби України висновків за № 2569-20, № 2570-20, № 2571-20, № 2573-20, № 2574-20 та № 2572-20 із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Стягнути із Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макарді» () суму пені за прострочення бюджетного відшкодування відємного значення податку на додану вартість за лютий та травень 2015 року в загальній сумі 79638 грн. 98 коп. (сімдесят девять тисяч шістсот тридцять вісім гривень девяносто вісім копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макарді» () із Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович