Справа № 821/557/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/557/16

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Косцової І.П.

суддів Турецької І.О.

Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Гаражно-будівельного кооперативу "Восток" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з позовом, в якому просило стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Восток" адміністративно-господарські санкції у розмірі 8037,50 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 39,41 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідач не забезпечив працевлаштування інвалідів у відповідній кількості та не сплатив вчасно за це адміністративно-господарські санкції.

Позивач просив суд стягнути адміністративно-господарські санкції за невиконання у 2015 році нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у сумі 8037,50 грн. та пеню за порушення термінів їх сплати - 39,41 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів ставить питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що гаражно-будівельний кооператив "Восток" є юридичною особою та внесений до Реєстру неприбуткових організацій (установ), ознака неприбутковості установи (організації) - 0018.

11 січня 2016 року відповідач надав до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за формою 10-ПІ за 2015 рік, у якому в рядку 1 "середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу" зазначено 12 осіб, у рядку 03 "кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях" - 1, у рядку 02 "середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність" - 0.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач є неприбутковою організацією, то він правомірно не сплатив адміністративно-господарські санкції, так як для їх сплати підприємство повинно отримувати прибуток.

Однак судова колегія ці висновки суду першої інстанції вважає помилковими, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон №875-ХІІ), встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 19 цього Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частиною першою ст. 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

При цьому адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України «Про систему оподаткування» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Водночас, відповідно до пп. 14.1.121 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п. 133.4 ст. 133 Кодексу.

Відповідно до пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Кодексу неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб;

установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення);

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій (далі - Реєстр) (пп. 133.4.1 п.133.4 ст. 133 Кодексу).

Обов'язковою умовою для неприбуткових організацій є використання своїх доходів (прибутків) виключно для фінансування видатків на своє утримання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених установчими документами (пп. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Кодексу).

До неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, можуть бути віднесені, зокрема, гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (пп. 133.4.6 п. 133.4 ст. 133 Кодексу).

Отже, внесені до Реєстру гаражно-будівельні кооперативи не сплачують податок на прибуток з будь-яких доходів, отриманих від статутної діяльності, за умови, що такі доходи (прибутки) використовуються такою неприбутковою організацією виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (пп. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Кодексу), та не здійснюється розподіл доходу серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників, членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб.

Аналізуючи положення наведених правових норм, колегія суддів зазначає, що поняття неприбуткові організації є ширшим ніж поняття «підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів», зазначене у частині 1 статті 20 Закону №875-ХІІ, отже, перебування підприємства установи і організації у реєстрі неприбуткових організацій не може безумовно свідчити, що зазначені підприємства установи і організації повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Таким чином, навіть за умов внесення гаражно-будівельного кооперативу "Восток" до Реєстру неприбуткових установ та організацій з ознакою неприбутковості 0018, він не є організацією, яка повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а відтак така організація зобов'язана сплачувати адміністративно-господарські санкції за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник господарських відносин несе відповідальність, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, відповідач ужив усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів та повідомлення про такі робочі місця. Зокрема, ним у встановлений законом термін подано до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів Форми №10-ПІ, а до Центру зайнятості - інформацію про вакансії Форми №3-ПН. Згідно наявного в матеріалах справи направлення на працевлаштування від 20.07.2015 року, Херсонським міським центром зайнятості на робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда, на ГБК "Восток" направлявся громадянин ОСОБА_3, однак останній відмовився від працевлаштування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач виконав вимоги діючого законодавства щодо забезпечення реалізації прав інвалідів на працевлаштування, отже він не може бути притягнений до відповідальності за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись тощо, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню саме з цих мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що при розгляді даного спору суд першої інстанції, хоча і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, проте застосував неналежну норму права та навів помилкові мотиви в обґрунтування підстав для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначені обставини, на думку судової колегії, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог за наведених вище мотивів.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Гаражно-будівельного кооперативу "Восток" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Косцова І.П.

Суддя: Турецька І.О.

Суддя: Стас Л.В.