Справа № 182/2931/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2931/16-а
Провадження № 2-а/0182/117/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.07.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об?єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об?єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (надалі Відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 25.03.2009 року перебуває на обліку в Нікопольському об?єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області як пенсіонер за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Право на пенсію вона отримала, досягнувши пенсійного віку та маючи 37 років 1 місяць та 22 дні стажу, що дає право на призначення пенсії. Станом на 01.03.2015 року їй виплачувалася пенсія у розмірі 2 257,84 грн.

У квітні 2015 року відповідач перестав виплачувати їй належну призначену пенсію без будь-яких повідомлень та попереджень.

Звернувшись за роз'ясненнями, отримала відповідь, що оскільки вона є державним службовцем, виплату пенсії їй припинено на підставі ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «;Про статус народного депутата України». «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

Із зазначеною бездіяльністю Відповідача вона категорично не згодна та вважає її протиправною та такою, що порушує її права, закріплені у ст. ст. 19,22,46 Конституції України.

Невиплата їй належної пенсії через те, що вона є державним службовцем також порушує принцип рівності усіх перед законом та звужує зміст та обсяг її прав, порівняно з іншими громадянами, що прямо порушує норми Конституції як норми прямої дії, що мають найвищу юридичну силу.

Також відповідно до пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій вона працює не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до цього закону відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Нікопольського об?єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії за віком та зобов'язати Нікопольське об?єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поновити їй виплату пенсії та виплачувати призначену пенсію з 01.06.2015 року.

Відповідач 10.06.2016 року за Вх. № 11835/16 надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, згідно яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі на підставі наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням внесених змін, вказана стаття передбачає, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи пенсії відповідно до цього Закону поновлюються.

З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Аналогічні зміни, внесені з 01.01.2016 року у ст. 47 вищевказаного закону (№ 911), на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу з призначення та перерахунку пенсій № 2 Нікопольського об?єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, тобто на посаді, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

Зазначена норма встановлює, що пенсія особам, які працюють на таких посадах, не виплачується.

Також ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із внесеними змінами, не визнана конституційною, позивач не є інвалідом І, ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи, учасником бойових дій, не займала посади в органах, перелічених п. 3 Прикінцевих положень Закону країни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та обіймає посаду яка дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу», тому позивачу призначена пенсія не виплачується правомірно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 25.03.2009 року перебуває на обліку в Нікопольському об?єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області як пенсіонер за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( а.с. 10, 12-15).

Право на пенсію позивач отримала, досягнувши пенсійного віку та маючи 37 років 1 місяць та 22 дні стажу, що дає право на призначення пенсії. Станом на 01.03.2015 року їй виплачувалася пенсія у розмірі 2 257,84 грн.

У квітні 2015 року відповідач перестав виплачувати позивачу належну призначену пенсію без будь-яких повідомлень та попереджень.

Позивач звернувшись за роз'ясненнями до відповідача, отримала відповідь, що оскільки вона є державним службовцем, виплату пенсії їй припинено на підставі ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України». «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються. Аналогічні зміни, внесені з 01.01.2016 року у ст. 47 вищевказаного закону (№ 911), на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. В разі звільнення з посади, яка дає право на призначення пенсії згідно з Законом України «Про державну службу», виплату пенсії буде поновлено (а.с. 11).

Суд не погоджується з відповідачем з наступних підстав.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 р. (далі - Закон № 213-VIII від 02.03.2015р.), пп. 2 п. 12 розділу І якого внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких: Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України». «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії ї соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне/ довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище. Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією ) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У зв'язку із тим, що у зазначений у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, строк, тобто до 01.06.2015 року, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, прийнятий не був, то із вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цим Законом державним службовцям не призначаються, і відповідно позивач, який є державним службовцем, перестав бути особою, яка має право на призначення пенсії у порядку, передбаченому спеціальним законом, і відповідно перестав бути особою, передбаченою у статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка була підставою для зупинення виплати пенсії з 01.04.2015 року.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, вже не дає їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому позивач з 01.06.2015 року. перестала бути особою, якій у відповідності до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015 року було призупинено виплату пенсії, то відпали і підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу з даної дати повинна бути поновлена до виплати.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно з 1 червня 2015 року протиправно допускає бездіяльність, яка полягає у тому, що він з 01.06.2015 року не поновив виплату пенсії позивачу у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, оскільки з даної дати вона вже не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом («Про державну службу»), і відповідно вона стала прирівняна до звичайного працівника у правах на призначення пенсії на загальних підставах.

Тому пенсійні права позивача з 01.06.2015року, відповідачем порушуються і вони підлягають судовому захисту шляхом покладення на відповідача обов'язку відновити виплату позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,11,71,159-163,183-2 КАС України, суддя

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Нікопольського об?єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Нікопольське об?єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поновитивиплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію з 01.06.2015 року.

Постанова може були оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Рунчева