Справа № 288/241/16-а
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/241/16-а
Провадження № 2-а/288/19/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Зайченко Є. О. ,

секретаря судового засідання - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дії державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дії державного виконавця примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області, зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області, відновити виконавче провадження.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наступним: 12 квітня 2011 року Попільнянським районним судом у справ №2-а-361/11 прийнято рішення про стягнення 5 мінімальних заробітних плат з Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації на оздоровлення на 2010 рік як потерпілу 1 категорії ЧАЕС 15 січня 2016 року.

Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повторно повернуто виконавчий лист у зв'язку з тим, що він є на виконанні. Позивач зазначає, що дубліката вона не отримувала. 05 лютого 2015 року, Позивач отримала повідомлення, що рішення виконано і що відповідальність за його виконання несе боржник.

Позивач зазначає, що їй не надано постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, Позивач вважає, дії про закінчення виконавчого провадження незаконними, виходячи з наступного: резолютивна частина судового рішення та виконавчого листа - перерахунок та виплати 5 мінімальних заробітних плат за мінусом виплаченого. Позивач зазначає, що мінімальна заробітна плата з грудня 2010 року - 922 гривні. Тобто 922х5= 4610-120=4490 гривень. Боржник повідомив державного виконавця про те, що було виплачено 120 гривень. Однак 4610 гривень навіть не нараховувались.

Пенсії виплачуються без урахування одержаного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановленні строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. Тому Позивач вказує, що рішення мало б бути виконане повністю.

В судових засіданнях Позивач, представник Позивача позовні вимоги, які викладені в уточненій позовній заяві, підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з вимогами не погодився, просив залишити позов без розгляду з підстав викладених у запереченнях.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Кодексу Адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Зміст статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судове рішення, яке набрало законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад адміністративного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Згідно до положень статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Як було встановлено в суді, що в провадженні Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходився на виконанні виконавчий лист № 288/2-а-361/11, виданий 17 червня 2011 року Попільнянським районним судом Житомирської області на підставі постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2011 року, про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок та виплату щорічної додаткової допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за виключенням отриманої нею раніше виплаченої суми.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В порядку статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються скарги на дії або бездіяльність державної виконавчої служби у разі невиконання або неналежного виконання судового рішення, прийнятого відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Як визначено у частині першій та шостій статі 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законами не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до заявлених позовних вимог, Позивач просить визнати протиправними дії, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження.

Відповідно до положень частини першої статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 05 лютого 2016 року № 1172/3.3/2.1-31, встановлено, що враховуючи повторність звернень щодо неповного виконання судового рішення №2-а-361/11, на адресу УПСЗН Попільнянської районної державної адміністрації надіслано відповідний лист щодо здійснення повторної перевірки стану виконання рішення та інформації, яка міститься у довідці №1055 від 16 липня 2015 року. В отриманому листі з УПСЗН Попільнянської районної державної адміністрації № 11 від 04 січня 2016 року, зазначено, що ОСОБА_1 у 2010 році було нараховано щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 120 гривень та виплачено в повному обсязі. Нарахованих та невиплачених сум не було.

Тобто, в суді було встановлено, що рішення суду, набувши законної сили, про вчинення дій щодо перерахунку та виплати Управлінням праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити щорічної додаткової допомоги на оздоровлення за 2010 рік ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за виключенням отриманої нею раніше виплаченої суми не виконано, кошти Позивач до цього часу не отримала. Крім цього, державний виконавець не перевірив відповідність нарахувань згідно статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Керуючись статтями 1, 2, 11, 21 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»,статтями 1, 2, 3, 4, 11, 14, 122,159-163, 167, 181, 267Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дії державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-а-361/11 від 12 квітня 2011 року виданого Попільнянським районним судом.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області, відновити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-а-361/11 від 12 квітня 2011 року виданого Попільнянським районним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Попільнянський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Зайченко Є. О.