Справа № 803/812/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Справа № 803/812/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034 від 17.02.2016 року.

23.06.2016 року за вх. №7870/16 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними скасування рішення про коригування митної вартості товарів №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034 від 17.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, між компанією «VETTER Umformtechnik GmbH» (Німеччина) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено контракт №13012016 від 13.01.2016 року. На виконання умов даного контракту іноземним контрагентом позивачу, на умовах FCA, було поставлено: частини до телескопічних навантажувачів та вилкових навантажувачів, нові: 1. Вилковий захват 80*40*1200 2А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 41 кг. Розміри: ширина 80 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2000 кг., верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 2. Вилковий захват 100*40*1200 2А 40 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 52 кг. Розміри: ширина 100 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2500 кг, верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 3. Вилковий захват 125*50*1500 3А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 101 кг. Розміри: ширина 125 мм, товщина 50 мм, довжина 1500 мм. Вантажопід`ємність 5000 кг, верхній гачок 120 мм, нижній гачок 115 мм.

Вважає, що на виконання вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України (МК України) до митної декларації (МД) позивачем додано усі обовязкові документи (контракт, рахунок-фактуру, CMR, інвойс, експортну декларацію, декларацію про походження, платіжний документ, специфікацію №1 до контракту, договір про перевезення, інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару). Митна вартість декларантом визначалась за першим методом, про що зазначено в МД.

Позивач переконаний, що йому було безпідставно відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034 від 17.02.2016, а також прийнято рішення про коригування митної вартості товару №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року.

Зазначає, що усі вимоги митного органу ним були виконані, подані первинні документи не містять розбіжностей, а зазначені митним органом розбіжності є надуманими та ніяким чином не мають відношення до митної вартості товарів. Відповідачем безпідставно було скориговано митну вартість і декларант був змушений згідно статті 55 МК України здійснити розмитнення товару за скоригованою вартістю, при цьому не погоджуючись із такою вартістю. В результаті неправомірних та необґрунтованих дій митниці поніс збитки, які проявляються в надмірно сплачених до бюджету коштах. Необхідність подальшого збуту придбаного товару зумовила позивача здійснити його митне оформлення за новою МД, із зазначенням тієї митної вартості товару, на якій наполягав митний орган, і зі сплатою до бюджету податків. Такі дії декларанта не можна розцінювати як власне виправлення помилки чи підтвердження протиправності попередніх заходів по наданню недостовірних даних митної вартості товарів. Таким чином, відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товару.

Крім того, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідачем було встановлено, що в міжнародній автомобільній накладній CMR №0009206 від 15.02.2016 року, як перевізник зазначений ОСОБА_4, проте в поданому позивачем договорі замовлення на перевезення №2185 від 11.02.2016 року в якості перевізника зазначений ТзОВ «Галексім», а тому митний орган вказав, що позивачем не подано необхідні документи для підтвердження митної вартості товарів.

Позивач не погоджується даною позицією митного органу, оскільки 11.02.2016 року між ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ «Галексім» був укладений разовий договір-замовлення №2185 на здійснення транспортного перевезення відповідно до якого позивач просив надати автомобіль, а експедитор підтвердив надання автомобіля для виконання перевезення згідно умов договору.

Договірні відносини між експедитором та особою, що безпосередньо здійснювала перевезення вантажу, є договірними відносинами окремих юридичних осіб, що здійснюються на підставі договору, що є власністю вказаних осіб, а тому представник позивача при розмитненні вказаного товару не зміг надати договір із особою, що вказана у міжнародній автомобільній накладній CMR, як перевізник (ОСОБА_4), так як відповідний договір укладався між експедитором та перевізником і не є власністю позивача.

Тому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034 від 17.02.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити у його задоволенні. В поданих до суду письмових запереченнях покладається на наступне.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару позивачем було подано електронну митну декларацію №205070000/2016/005110 від 16.02.2016 року та комплект документів.

В поданих до митного оформлення документах, а саме в CMR №0009206 від 15.02.2016 року перевізником вказано ОСОБА_4, при цьому разом з митною декларацією надано договір-замовлення на здійснення транспортного перевезення №2185 від 11.02.2016 року, який укладений між ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ «Галексім», тобто відповідно до вказаного договору перевізником є ТзОВ «Галексім» та у даному договорі обумовлено сторонами транспортний засіб, яким буде здійснюватися перевезення товару, а також ПІБ водія, який здійснюватиме таке перевезення.

У звязку з тим, що подані документи для підтвердження митної вартості товарів не містять всіх відомостей, декларанту було запропоновано надати додаткові документи.

Проте, декларантом було надано витребувані митницею документи не в повному обсязі, а саме не подано договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4

В адміністративному позові позивач самостійно вказав, що при розмитненні товару його представник не міг надати митниці договір перевезення із особою, що вказана у CMR, як перевізник ОСОБА_4, тому що відповідний договір укладався між експедитором та перевізником і не є власністю позивача.

Однак, документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У той же час, договору на перевезення, з укладенням якого законодавство повязує виникнення у сторін взаємних прав та обовязків, декларантом як при поданні основного пакету документів, так і на вимогу відповідача не надано, що є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки останній є безспірним підтвердженням виникнення правовідносин між сторонами з приводу транспортування товару.

Відповідач переконаний, що у зв'язку з тим, що декларантом витребувані митницею належні документи було надано не в повному обсязі, а додатково надані документи містили численні розбіжності, у митниці були підстави закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений статтею 57 МК України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що 16.02.2016 року для митного оформлення товару частини до телескопічних навантажувачів та вилкових навантажувачів, нові: 1. Вилковий захват 80*40*1200 2А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 41 кг. Розміри: ширина 80 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2000 кг., верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 2. Вилковий захват 100*40*1200 2А 40 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 52 кг. Розміри: ширина 100 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2500 кг, верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 3. Вилковий захват 125*50*1500 3А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 101 кг. Розміри: ширина 125 мм, товщина 50 мм, довжина 1500 мм. Вантажопід`ємність 5000 кг, верхній гачок 120 мм, нижній гачок 115 мм., декларантом (ОСОБА_5В.) на митний пост «Луцьк» було подано електронну митну декларацію №205070000.2016.005110 та комплект документів (контракт, рахунок-фактуру, CMR, інвойс, експортну декларацію, декларацію про походження, платіжний документ, специфікацію №1 до контракту, договір про перевезення, інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару). Вказаний товар надійшов на адресу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 згідно з контрактом №13012016 від 13.01.2016 року, укладеним між компанією «VETTER Umformtechnik GmbH» (Німеччина) та позивачем.

При цьому, як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації №205070000/2016/005110, частини до телескопічних навантажувачів та вилкових навантажувачів, нові: 1. Вилковий захват 80*40*1200 2А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 41 кг. Розміри: ширина 80 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2000 кг., верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 2. Вилковий захват 100*40*1200 2А 40 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 52 кг. Розміри: ширина 100 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2500 кг, верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 3. Вилковий захват 125*50*1500 3А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 101 кг. Розміри: ширина 125 мм, товщина 50 мм, довжина 1500 мм. Вантажопід`ємність 5000 кг, верхній гачок 120 мм, нижній гачок 115 мм. були задекларовані за 1 методом, тобто за ціною контракту.

У зв'язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності, декларанту було запропоновано надати додаткові документи:

прайс-лист від виробника товару;

проформу-інвойс;

виписку з бухгалтерської документації;

договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_6;

цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет-джерел;

висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларантом було надано витребувані митницею документи не в повному обсязі, а саме не подано договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4

При цьому, в листі від 17.02.2016 року декларант вказав, що на вимогу митного органу ним додатково подано договір-заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4, проте як встановлено в судовому засіданні такий документ поданий не був.

Того ж дня, 17.02.2016 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034. Як зазначено у вказаній картці відмови, м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: у звязку з прийняттям рішення щодо коригування митної вартості рішення про визначення митної вартості №205070000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року. У цій же Картці відмови митний орган розяснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205070000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року.

Згідно з графою 30 рішення про коригування митної вартості товару №205070000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року митним органом було визначено митну вартість частини до телескопічних навантажувачів та вилкових навантажувачів, нові: 1. Вилковий захват 80*40*1200 2А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 41 кг. Розміри: ширина 80 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2000 кг., верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 2. Вилковий захват 100*40*1200 2А 40 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 52 кг. Розміри: ширина 100 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2500 кг, верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 3. Вилковий захват 125*50*1500 3А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 101 кг. Розміри: ширина 125 мм, товщина 50 мм, довжина 1500 мм. Вантажопід`ємність 5000 кг, верхній гачок 120 мм, нижній гачок 115 мм. за ціною 2,4000 Євро за 1 кг (замість 1,1896 Євро за 1 кг, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Декларанту було запропоновано надати прайс-лист від виробника товару; проформу-інвойс; виписку з бухгалтерської документації; договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_6; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет-джерел; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларантом було надано витребувані документи не в повному обсязі, а саме не подано договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4 Також прас-лист виробника товару від 12.02.2016 року наданий для компанії Pack-Trade, а не для ОСОБА_3 В пакувальному листі теж значиться компанія Pack-Trade. Митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митному органі, МД №100270004/2015/300179 від 07.07.2015 року.

В подальшому вказаний товар був оформлений на митному посту «Луцьк» за МД № 205070000/2016/005378 від 17.02.2016 року, вартість товару частини до телескопічних навантажувачів та вилкових навантажувачів, нові: 1. Вилковий захват 80*40*1200 2А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 41 кг. Розміри: ширина 80 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2000 кг., верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 2. Вилковий захват 100*40*1200 2А 40 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 52 кг. Розміри: ширина 100 мм, товщина 40 мм, довжина 1200 мм. Вантажопід`ємність 2500 кг, верхній гачок 90 мм, нижній гачок 90 мм. 3. Вилковий захват 125*50*1500 3А 20 шт., серійний номер 0761, вага за штуку 101 кг. Розміри: ширина 125 мм, товщина 50 мм, довжина 1500 мм. Вантажопід`ємність 5000 кг, верхній гачок 120 мм, нижній гачок 115 мм. визначена за резервним методом.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі картки відмови та рішення, з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої девятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В графах 12, 45 ВМД №205070000/2016/005110 від 16.02.2016 року декларантом було вказано митну вартість зазначеного вище товару у розмірі 188 984,21 грн., що визначена за ціною контракту.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року слідує, що митним органом митна вартість товарів не визнана у звязку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. У зв'язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності, декларанту було запропоновано надати додаткові документи: прайс-лист від виробника товару; проформу-інвойс; виписку з бухгалтерської документації; договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_6; цінову інформацію щодо ідентичних/подібних товарів з спеціалізованих каталогів, інтернет-джерел; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Судом встановлено, що заявою від 17.02.2016 року позивачем, в межах строків, визначених статтею 55 МК України, були надані органу доходів і зборів пояснення та додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, декларантом було надано витребувані документи не в повному обсязі, а саме не подано договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4 Також прас-лист виробника товару від 12.02.2016 року наданий для компанії Pack-Trade, а не для ОСОБА_3 В пакувальному листі теж значиться компанія Pack-Trade.

На думку суду, відповідачем правомірно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з наступного.

Декларантом було надано витребувані митницею документи не в повному обсязі, а саме не подано договір та заявку на здійснення транспортного перевезення з перевізником ОСОБА_4

Як встановлено судом, до митного оформлення позивачем подано CMR №0009206 від 15.02.2016 року, відповідно до якої перевізником виступає ОСОБА_4

При цьому разом з МД №205070000/2016/005110 від 16.02.2016 року декларантом надано договір-замовлення на здійснення транспортного перевезення, який укладений між ФОП ОСОБА_7 та ТзОВ «Галексім» №2185 від 11.02.2016 року та рахунок на оплату транспортного перевезення №23 від 16.02.2016 року.

Таким чином, відповідно до вказаних документів, перевізником є ТзОВ «Галексім».

Крім того, у даному договорі обумовлено сторонами транспортний засіб, яким буде здійснюватися перевезення товару, а також ПІБ водія, який здійснюватиме таке перевезення.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 1 ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Ст. 4 Конвенції передбачає, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Також ст. 909 ЦК України зазначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій Формі.

Враховуючи викладене, контролюючий орган має право вимагати від декларанта документи пов'язані зі здійсненням доставки товару до моменту завантаження у разі завантаження товару не на площах продавця, завантаження і розвантаженням товару, а також перевезення/фрахту товару, оскільки вони є складовими митної вартості товару за таких умов поставки. На виконання вимог контролюючого органу позивачем витребуваний документ зокрема договір на здійснення транспортного перевезення надано не було, що слугувало прийняттю оскаржуваного рішення.

Таким чином, розбіжності в поданих до митного оформлення документах щодо здійснення перевезення товару слугували достатньо підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки в іншому випадку неможливо встановити хто фактично здійснював перевезення, і хто поніс витрати по транспортуванню товару. А не подання такого документа на вимогу митниці є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Так, відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

На підтвердження понесених транспортних витрат декларантом контролюючому органу надано договір-замовлення на здійснення транспортного перевезення з ТзОВ «Галексім» №2185 від 11.02.2016 року. У той же час, договору на перевезення з перевізником ОСОБА_4, з укладенням якого законодавство пов'язує виникнення у сторін взаємних прав та обов'язків, декларантом як при поданні основного пакету документів, так і на вимогу відповідача не надано.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.11.2015 року справа №К/800/34536/15 та від 20.04.2016 року №К/800/31128/14.

Наведені вище висновки судів касаційної інстанції вказують на обов'язковість подання такого документа як договір перевезення, оскільки останній є безспірним підтвердженням виникнення правовідносин між сторонами з приводу транспортування товару.

Крім того, поданий прайс-лист від виробника товару від 12.02.2016 року наданий для компанії Pack-Trade, а не для ФОП ОСОБА_7, також в пакувальному листі теж значиться компанія Pack-Trade.

В позовній заяві позивачем вказано, що це було зумовлено тим, що Pack-Trade являється знаком для товарів та послуг, що знаходиться на даний час в процесі реєстрації у ДП «Укрпатент» за заявою ФОП ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно ч. 2 ст. 16 вказаного Закону свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

В позовній заяві позивачем вказано, що даний знак перебуває у процесі реєстрації, а тому у відповідності до наведеного вище Закону позивач не мав права його використовувати. Наведене також підтверджується витягом з відомостей про стан діловодства за заявкою на знак для товарів і послуг №m201510973 (Pack-Trade), відповідно до якої даний знак перебуває на стадії кваліфікаційної експертизи.

Також, наданий висновок Волинської ТПП не містить посилання та аналіз цін ринку імпортованого товару.

Так, виходячи з аналізу експертного висновку №В-359/І від 17.02.2016 року, маркетингове дослідження здійснювалось на основі інформації прайс-листів фірм, що займаються продажем аналогічної продукції, інформації Інтернет, інформації фірм виробників подібних товарів.

У висновку вказані посилання на інтернет-сайти, які використовувались під час даного маркетингового дослідження. Проте, під час перевірки та дослідження вказаних у експертному висновку інтернет-сайтів, було встановлено, що інформація взята до уваги експертом стосується цін на товар не на ринку імпортованого товару, тобто Німеччини, а Китаю.

А у відповідності до вимог ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості, тому при проведенні контролю заявленої декларантами митної вартості товарів митницями не застосовуються ціни внутрішнього ринку та товарів українського походження.

Таким чином, виявлені під час перевірки числового значення заявленої митної вартості розбіжності, а також не подання на вимогу митного органу договору на здійснення перевезення з перевізником, який відповідно до транспортної накладної фактично здійснював доставку товару, у сукупності стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Враховуючи те, що товариством витребувані митницею належні документи не було надано, а додатково надані документи містили численні розбіжності, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений ст. 57 МК України.

Враховуючи викладене, зважаючи на ненадання декларантом у повному обсязі документів, витребуваних митним органом на підтвердження заявленої митної вартості товару за наявності у митного органу обґрунтованого сумніву щодо достовірності рівня митної вартості, визначеного декларантом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції митного органу щодо наявності підстав для корегування заявленої позивачем митної вартості імпортованого товару.

Оскільки позивачем в порушення вимог чинного законодавства, не виконано законні вимоги митного органу щодо надання додаткових документів та у зв'язку з наявними розбіжностями в поданих документах, подальші дії митного органу є такими, що вчинені у межах та у спосіб, передбачений Митним кодексом України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів №2050000/2016/000024/2 від 17.02.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00034 від 17.02.2016 року, а тому у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_3 слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачами прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 04 липня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич