Справа № 816/669/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. ПолтаваСправа №816/669/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - Филенко В.В.,

представника відповідача - Паська Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Филенківське" до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Филенківське" (надалі - позивач, ФГ "Филенківське") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області та з урахуванням заяви від 23.06.2016 просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Чутівського відділення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 15.03.2016 №, яким позивачу на підставі статті 1201 Податкового кодексу України нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 59416,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно зроблено висновок про порушення ФГ "Филенківське" граничних термінів реєстрації податкової накладної, визначених статтею 201 Податкового кодексу України. Так, позивач зауважив, що з метою реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 в Єдиному реєстрі податкових накладних ФГ "Филенківське" зі свого поточного рахунку 14.01.2016 перерахувало кошти у розмірі 540000,00 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Проте спроба зареєструвати вказану податкову накладну 15.01.2016, тобто в термін, визначений статтею 201 Податкового кодексу України, для реєстрації податкових накладних, виявилась невдалою у зв'язку з відсутністю ліміту на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Позивач зауважив, що сплачені ним кошти у розмірі 540000,00 грн зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ лише 16.01.2016 не з вини позивача, а отже оскаржене рішення є протиправним.

Протокольною ухвалою суду від 01 липня 2016 року замінено неналежного відповідача - Чутівське відділення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на належного - Карлівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області.

Відповідач позов не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначив, що контролюючим органом проведено перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість за грудень 2015 року ФГ "Филенківське". Вказаною перевіркою встановлено, що позивачем зареєстровано податкову накладну від 31.12.2015 №13/2 в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням термінів, передбачених абзацом 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Так, за твердженням відповідача, граничним строком реєстрації спірної податкової накладної є 15.01.2016, в той час як позивачем вказану податкову накладну зареєстровану лише 16.01.2016, тобто з порушенням терміну реєстрації податкової накладної на один календарний день. У зв'язку з виявленим порушенням до позивача застосовано штраф у розмірі 10% від суми податку на додану вартість у розмірі 59416,59 грн у відповідності до вимог абзацу 2 пункту 1201 статті 1201 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 23.06.2016 /а.с. 117/.

Представники відповідача проти позову заперечували, наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог ФГ "Филенківське" з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ФГ "Филенківське" у встановленому законодавством порядку 15.05.2012 зареєстроване як юридична особа, номер запису про державну реєстрацію 0000488, на підставі свідоцтва серії НБ №112185 від 01.04.2013 за №200118512 є суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість /а.с. 19, 20/.

Інспектором Чутівського відділення Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ ФГ "Филенківське" за грудень 2015 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість та Єдиного реєстру податкових накладних.

За результатами перевірки складено акт від 24.02.2016 №000039/16-29/37969677, у якому вказано на порушення платником податку термінів реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 на суму ПДВ у розмірі 594165,90 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних та зазначено, що відповідальність за дане порушення встановлена абзацом другим пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України /а.с. 100-102/.

На підставі даного висновку акта перевірки Чутівським відділенням Карлівської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області 15.03.2016 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу на підставі статті 1201 Податкового кодексу України нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 59416,59 грн /а.с. 97-98/.

Дане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив до Головного управління ДФС у Полтавській області, однак рішенням контролюючого органу від 14.04.2016 вих. №1534/10/16-31-10-05-11 скаргу платника податку залишено без розгляду /а.с. 33-36/.

Не погодившись із вищезгаданим рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання його протиправним та скасування у порядку статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Спірні відносини урегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Так, статтею 9 названого Кодексу (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податок на додану вартість визначено як загальнодержавний податок, а підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 передбачено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податку накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України з 01.02.2015 реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно абзаців 10, 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Так, пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ,

де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивач 31.12.2015 виписав податкову накладну №13/2 для Малого приватного підприємства фірми "Ерідон" про поставку на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2015 №323-12/15-кКУ кукурудзи 3-го класу врожаю 2015 року ДСТУ 4525:2006 кількістю 1150 тон та загальною вартістю 3 564 995,40 грн, у т.ч. ПДВ - 594 165,90 грн /а.с. 37-39/.

З огляду на вимоги абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, останнім днем реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 у Єдиному реєстрі податкових накладних було 15.01.2016.

Однак, як зазначає відповідач, відповідну податкову накладну зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 16.01.2016, тобто з порушенням граничних строків її реєстрації, відповідальність за що передбачена абзацом другим пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України.

Разом з цим, суд зауважує, що за загальним принципом права обов'язковою умовою відповідальності є вина особи у вчиненні того чи іншого порушення - особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу на такі положення Податкового кодексу України.

Суд зауважує, що згідно абзацу 12 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Пунктом 2001.4 статті 2001 Податкового кодексу України визначено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, в тому числі, з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Так, у відповідності до Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (в редакції від 30.12.2015) (далі - Порядок №569), якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки) (пункт 12 Порядку). На електронні рахунки (в тому числі додаткові електронні рахунки) не можуть перераховуватися кошти із спеціальних рахунків.

Отже, з наведених норм можна зробити висновок, що для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податків зобов'язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на свій рахунок в СЕА ПДВ суму коштів, обчислену у відповідності до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що з метою реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 у Єдиному реєстрі податкових накладних ФГ "Филенківське" 14.01.2016 перерахувало з поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ кошти у розмірі 540000,00 грн.

Суд зазначає, що наведені доводи підтверджено залученими до матеріалів справи платіжним дорученням від 14.01.2016 №1270 та банківською випискою ПАТ "Креді Агріколь Банк" про рух коштів по рахунку №9772 за 14.01.2016 з відмітками банку про проведення відповідної операції /а.с. 109, 110/.

З матеріалів справи суд встановив, що з метою реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 позивач 15.01.2015 надіслав її ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку. Вказана накладна 15.01.2016 о 09:35:33 доставлена до центрального рівня ДФС, що підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією №1 /а.с. 50/.

Разом з цим, як слідує зі змісту наданої суду квитанції №1 /а.с. 50/, зазначену вище податкову накладну не прийнято у зв'язку з тим, що сума ПДВ в документі (594165,90 грн) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця (32058,71 грн).

Так, у відповідності до підпункту 4 пункту 9 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.).

Водночас, враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, суд зазначає, що позивач своєчасно вжив всіх залежних від нього дій з метою реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 №13/2 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, ФГ "Филенківське" 14.01.2016 перерахувало з поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ кошти у розмірі 540000,00 грн /а.с. 109, 110/, необхідні для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 31.12.2015 №13/2.

Як підтверджено залученими до матеріалів справи витягами з системи електронного адміністрування ПДВ /а.с. 45, 47, 49/, кошти у розмірі 540000,00 грн на рахунок ФГ "Филенківське" надходили поступово та у повному розмірі зараховані лише 16.01.2016. При цьому, зі змісту витягу від 16.01.2016 встановлено, що зареєстровані грошові кошти у системі електронного адміністрування ПДВ 14.01.2016 /а.с. 49/.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ФГ "Филенківське" вини у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке встановлена абзацом другим пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України.

Виходячи з визначення поняття штрафна санкція, що міститься в підпункті 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого дана санкція може бути застосована до платника податків лише у разі вчинення останнім порушення вимог податкового законодавства, а такі порушення в діях позивача відсутні, суд дійшов висновку, що спірним податковим повідомленням-рішенням неправомірно застосовано до ФГ "Филенківське" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 59416,59 грн.

Суд враховує, що в силу положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів та не надано належних доказів наявності в діях позивача ознак протиправної діяльності. Тобто, відповідачем не доведено правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Разом з цим, позивач довів перед судом, що він вчинив всіх залежних від нього дій з метою своєчасної реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 31.12.2015 №13/2.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ФГ "Филенківське" повністю.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Филенківське" до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чутівського відділення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 березня 2016 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Фермерського господарства "Филенківське" () судові витрати сплачені згідно платіжного доручення №421 від 21 квітня 2016 року в розмірі 1378,00 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 04 липня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко