Справа № 809/444/16
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. Справа №809/444/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Філійовича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 01.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2016 року ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 01.04.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення митного та податкового законодавства безпідставно зробив висновок про невірне декларування терміну використання вантажних автомобілів, ввезених на митну територію України та протиправно, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку та податку на додану вартість, оскільки такий висновок ґрунтується лише на даних офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім". Просить скасувати податкові повідомлення-рішення №№ , від 01.04.2016 року

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмовому запереченні. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

08.11.2015 року на митну територію України через митний пост "Шегині-Медика" Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 по дорученню ОСОБА_3 ввезено автомобілі виробника "DAIMLERCHRYSLER AG" (Німеччина), а саме вантажні автомобілі бувші у використанні марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_3 та "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4.

13.11.2015 року на митному посту "Коломия" Івано-Франківської митниці здійснено митне оформлення вказаних вантажних автомобілів за кодом УКТ ЗЕД митною вартістю 67833,91 грн. згідно митної декларації за №206020000/2015/400853 та 67523,79 грн. відповідно до митної декларації за №206020000/2015/400851 (а.с. 74, 83).

При митному оформленні автомобілів вказано дати першої реєстрації - 29.11.2010 року та 14.12.2010 року, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро/куб.см, як для вантажних автомобілів, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобілів сплачено, зокрема, акцизний податок за ставкою 0,02 євро за 1 куб.см об'єму двигуна в сумах 1053,54 грн. за кожен автомобіль та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків в сумах 27041,14 грн. та 26923,29 грн.

Судом встановлено, що головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_3 згідно митних декларації від 13.11.2015 року №№206020000/2015/400851 та 206020000/2015/400853, за результатами якої складено акт від 03.03.2016 року за №106/09-19-17-01-15/НОМЕР_6 (а.с. 14-21).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 215.3.5-2. пункту 215.3. статті 215 Податкового Кодексу України внаслідок невірно задекларованого терміну використання вантажних автомобілів, ввезених на митну територію України по митних деклараціях від 13.11.2015 №№206020000/2015/400851 та 206020000/2015/400853, в результаті чого допущено суттєве зменшення сплати митних платежів та спотворення митної статистики.

У відповідності до висновків контролюючого органу, ввезені вантажні автомобілі відповідають коду УКТ ЗЕД 8704, як такі, що використовувалися з 5 до 8 років згідно листа офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" за №02/01 від 20.01.2016 року, з посиланням на витяг з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, в яких зазначено дату виготовлення вантажних автомобілів - 05.08.2009 року та дату першої реєстрації автомобіля - 25.08.2009 року, відтак визначено застосування коефіцієнта 40 до ставки акцизного податку, тобто для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 01.04.2016 року за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) в розмірі 102720,40 грн. та за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікарських засобів, дозволених для виробництва) в розмірі 20544,08 грн. (а.с. 12-13).

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (частина 1 статті 50 Митного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно приписів пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1. статті 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків (пункт 193.1. статті193 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 206.1. статті 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абзацу 5 пункту 215.1. статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2. статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Згідно положень підпункт 215.3.5-2. пункту 215.3. статті 215 Податкового кодексу України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 куб.см об'єму циліндрів двигуна.

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до підпункту 14.1.163. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (підпункт 14.1.251. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_4 по дорученню ОСОБА_3 ввезено на митну територію України транспортні засоби марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_3 та "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4 та здійснено їх митне оформлення згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, виданих уповноваженим німецьким органом 06.11.2015 року і 03.11.2015 року (малий бріф, великий бріф), які офіційно перекладені з німецької на українську мову та висновків експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля за №435 від 10.11.2015 року та за №438 від 11.11.2015 року, датами реєстрації вищевказаних автомобілів є 29.11.2010 року та 14.12.2010 року. Зокрема, в свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу країни виробника (великий бріф) за НОМЕР_7 від 03.11.2015 року та НОМЕР_8 від 06.11.2015 року, в розділі "В" "Datum Erstzulassung des Fayrzeugs" (дата першого допуску до експлуатації) зазначені дата "29.11.2010" та "14.12.2010" (а.с. 74-91, ????)

Вказані документи не визнані, в передбаченому законодавством порядку, недійсними, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказів у справі.

Тобто, з досліджених судом доказів вбачається, що датою початку експлуатації ввезеного транспортного засобу марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_3 є саме 29.11.2010 року, а транспортного засобу марки Merсedes-Benz", модель "Sprinter 313", номер кузова НОМЕР_4 - 14.12.2010 року, що, з урахуванням дати їх ввезення на митну територію України, складає менше 5 років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" про те, що згідно витягу з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information дата реєстрації автомобілів вказана 25.08.2009 року, а дата виготовлення - 05.08.2009 року (а.с. 57-59).

При цьому суд звертає увагу на те, що дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім", а також інформація, отримана з мережі Інтернет (сайт vin.su) щодо дати виготовлення транспортного засобу 05.08.2009 року, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Також суд зазначає, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобілі, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог чинного законодавства, повинен по офіційних каналах затребувати від уповноваженого німецького органу інформацію стосовно дати реєстрації автомобілів у зв'язку із такими розбіжностями у відомостях німецького реєстраційного органу та офіційного дилера. Однак, як встановлено судом, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався.

Таким чином, дані, зазначені у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу, виданих уповноваженим німецьким органом за НОМЕР_7 від 03.11.2015 року та НОМЕР_8 від 06.11.2015 року (малий бріф, великий бріф), суд вважає достовірними та такими, що не можуть бути спростовані одним лише листом офіційного дилера чи інформацією з мережі Інтернет.

Крім того, використана відповідачем інформація дилера не є належним та допустимим доказом в розумінні положень статті 70 КАС України, так як в отриманій інформації в графі "VIN" відсутній відповідний номер транспортного засобу, який на думку відповідача і є визначальним при встановлені дати виготовлення і реєстрації транспортного засобу.

В той же час, на думку суду, позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортного засобу на територію України та здійснення його митного оформлення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що у головного управління ДФС в Івано-Франківській області не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов'язань ОСОБА_3 зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезені на митну територію України транспортні засоби, а тому спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області за №№ , від 01.04.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 29.06.2016 року.