Справа № 808/1786/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Справа № 808/1786/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фо.Рум» до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 20.05.2016 №,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фо.Рум» (далі позивач, ТОВ «Фо.Рум») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, Запорізька ОДПІ ГУ ДФС) про скасування податкового повідомлення рішення від 20.05.2016 №.

Ухвалою суду від 07.06.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1786/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 21.06.2016.

21.06.2016 розгляд справи відкладався до 04.07.2016.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість ТОВ «Фо.Рум» у 2015 році, на підставі чого відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 20.05.2016 № із визначеною штрафною санкцією у розмірі 6 885,00 грн. Посилаючись на норми Господарського кодексу України, позивач зазначає, що штрафні санкції, застосовані контролюючим органом, носять характер адміністративно-господарського штрафу. Відтак їх застосування після сплину шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення є неправомірним з огляду на норми ст. 250 Господарського кодексу України, якою визначено строки застосування до субєкта господарської діяльності адміністративно-господарських санкцій за вчинення порушення. З огляду на зазначене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. З позовними вимогами не погоджується з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Заперечення по справі обґрунтовані нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-VІ. Зазначено, що нараховані штрафні санкції виникли внаслідок несплати позивачем узгодженої суми грошового зобовязання із розрахунку 10 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання. Також зазначено, що відповідно до Податкового кодексу України, штрафні санкції можуть бути застосовані протягом 3 років з дня здійснення правопорушення, відтак правопорушення вчинене у 2015 році підпадає під визначений законом строк. На підставі зазначеного просить відмовити у задоволенні позову.

За приписами ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п. п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 та п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб 06.05.2016 ОСОБА_1 у приміщенні Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку платника податку ТОВ «Фо.Рум» () з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість.

Актом про результати камеральної перевірки №71/12-01/34640382 від 06.05.2016 встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України несвоєчасна сплата протягом граничних строків узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість.

На підставі акту перевірки відповідачем 20.05.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, за затримку 14 календарних днів сплати грошового зобовязання 68 852, 00 грн. ТОВ «Фо.Рум» зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% від суми податкового зобовязання у розмірі 6 885,20 грн.

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено право платника податків самостійно обчислювати суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

В свою чергу п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України встановлює обовязок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. п. 14.1.265 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України зазначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено обов'язок застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України;

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Фо.Рум» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 20.07.2015 з граничним строком сплати 30.07.2015, фактично зобов'язання сплачено платником 13.08.2015 у розмірі 68 852, 00 грн., тобто із затримкою у 14 днів.

У позовній заяві позивач помилково посилається на норми Господарського кодексу України на підтвердження своєї правової позиції, оскільки відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.250 Господарського кодексу України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність» та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відтак на відносини суб'єкта господарювання, як платника податків, поширюються норми податкового законодавства, якими керуються контролюючі органи при проведенні розрахунків зобов'язань.

Суд звертає увагу, що при обчисленні строків застосування до платника податків штрафних санкцій застосовуються норми ст.102 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Враховуючи, що порушення податкового законодавства вчинене позивачем у 2015 році, у контролюючого органу були наявні всі підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 20.05.2016 №.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фо.Рум» до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 20.05.2016 №, - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий