Справа № 580/216/16-а
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/216/16-а
Номер провадження 2-а/580/13/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2016 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценко В. А.

при секретарі - Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Шкурка Володимира Олексійовича про визнання дій протиправними;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, мотивуючи свої вимоги тим, що він 24.07.2015 року в порядку, передбаченому Закону України «Про звернення громадян», звернувся із заявою № 65 до голови Будильської сільської ради Шкурка В.О., у якій просив розглянути ряд запитань, вчинити дії та надати конкретну інформацію. У відповідь на заяву, ним було отримано лист Будильської сільської ради № 02-20/735 від 20.08.2015 року, в якому йому було відмовлено у наданні інформації.

Позивач вважає вказані дії незаконними, тому звернувся до суду та просив визнати протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. при розгляді його заяви та відмову в наданні інформації такими,що порушили його права на розгляд звернень та отримання інформації; зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву № 65 від 24.07.2015 року та стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 425 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просив суд: визнати протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. щодо ігнорування блоків питань № 1, 6 та 7, викладених в заяві № 65 від 24.07.2015 року як такі, що порушили його право на розгляд звернення та отримання інформації і зобов'язати відповідача повторно розглянути блоки питань № 1, 6 та 7, викладені в заяві № 65 від 24.07.2015 року.

Крім того, він просив стягнути з відповідача судові витрати, що пов'язані з прибуттям до суду, а саме: витрати, пов'язані з переїздом на судові засідання з с. Будилки до м. Лебедина і у зворотному напрямку (6 разів) на суму 73,09 грн.; добові витрати, пов'язані з переїздом до м. Лебедина в сумі 180 грн., виходячи з розміру 30 грн. за кожну поїздку; компенсацію за відрив від звичайних занять - в розмірі 212.91 грн., виходячи з чотирьох годин на кожне судове засідання. Всього просить відшкодувати йому витрат на загальну суму 496 грн.

При цьому він пояснив суду, що займає активну життєву позицію і протягом кількох останніх років регулярно звертається з заявами про усунення існуючих недоліків як до Будильської сільради так і до державних установ та органів самоврядування Лебединського району та м. Лебедина, де він поставлений на облік як безробітна особа, отримує державну допомогу.

Представниквідповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, мотивувавши тим, що дії відповідача відповідали вимогам чинного законодавства.

В той же час вона звернула увагу суду на ту обставину, що відповідач не в змозі надати на звернення ОСОБА_1 розширені і ґрунтовні відповіді, оскільки цих звернень надходить багато, вони містять велику кількість запитань, які входять як до компетенції сільради, так і до компетенції районних установ та установ м. Лебедина, що відповідно потребує великих проміжків часу для надання на них детальної відповіді.

З заяви (а.с. 3), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2015 року в порядку, передбаченому Закону України «Про звернення громадян», Законом України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про інформацію», звернувся із заявою № 65 до голови Будильської сільської ради Шкурка В.О., у якій просив:

1.Назвати державні установи які повинні були у 2012-2014 роках повністю фінансувати:

1.2- харчування учнів Будильської ЗОШ 1-3 та ДНЗ;

1.3. - програми РТЦСО для покращення соціального обслуговування підопічних, що проживають на території сільської ради;

1.4. - придбавання енергоносіїв та бензину для НВК:ЗОШ 1-3 та ДНЗ.

2. Надати копії програми РТЦСО для покращення соціального обслуговування підопічних, та назвати конкретні покращення (закупка товарів, продуктів, або інші дії), що відчули на собі нужденні мешканці БСР у 2012-2013 роках в розмірі 80 000 грн.

2.1.Яка установа повинна нараховувати і платити заробітну плату виконавцям зазначеної програми.

3. Назвати конкретні роботи вартістю в 10 000 грн. які були проведені у 2012 році в приміщенні школи по реорганізації ЗОШ та ДНЗ та ініціатора цих робіт, а також установу яка повинна була фінансувати ці роботи.

4.Світлокопії відповідних рішень БСР спрямованих на виділення зазначених вище трансфертів;

4.1.Обгрунтовані описання необхідності таких трансфертів;

4.2. Назвати ініціаторів які винесли питання виділення визначених трансфертів та протягнули їх через сесію БСР.

5. Надати світлокопію рішення 40 сесії 5 скликання від 22.06.2010 року.

6. В селі Будилка біля господарства по АДРЕСА_1 на дорозі розміщена клумба. Позивач інколи проїжджає цією вулицею і ця клумба перешкоджає проїзду. Крім того в разі наїзду на клумбу можна провалитись в каналізацію чи в шахту свердловини яку у 2008 -2010 роках протиправно на території БСР встановила гр. ОСОБА_3

Зважаючи на викладене, для попередження і запобігання нещасних випадків на дорозі він просить персонально і негайно вирішити цю проблему та очистити землі Будильської сільської ради АДРЕСА_1 виділених для проїзду від клумб, свердловин та каналізацій.

6.1.Крім того просить інформувати про законність спилювання дерев (лип) які росли на території БСР у 2008-2010 роках біля господарства по АДРЕСА_1, які мішали господарям встановити каналізацію чи свердловину та хто поніс за це відповідальність. Чи можливо цей випадок Ви умисно залишили непоміченим.

7. Позивач просив повідомити про режим роботи магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», затверджений місцевою владою.

7.1. За яких обставин та на підставі яких нормативних документів магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» ігноруючи рішення чи наказ місцевої влади, в літній час порушує законний режим роботи та працює до глибокої ночі, до останнього клієнта.

7.2. Чому спиртні напої куплені в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» розпиваються в непередбаченому місці, біля магазину, а у вечірній і нічний час прямо на східцях магазину.

7.3. Чому сільський голова особисто нічого не зробив для запобігання зазначених правопорушень, які вчиняються декілька років поспіль та не притягнули власників магазину до відповідальності за порушення режиму роботи та невиконання вимог місцевої влади.

7.4. Просив вжити заходів якими негайно припинити зазначені правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності власника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за постійні і довготривалі порушення режиму роботи та невиконання вимог місцевої влади.

З листа (а.с.6), дослідженого в судовому засідання вбачається, що на заяву ОСОБА_1 Будильською сільською радою 20.08.2015 року позивачу направлено лист за № 02-20/735, в якому вказано, що його заява не відповідає вимогам запиту про інформацію встановлених ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а розгляд порушених ним питань не відноситься до компетенції сільського голови.

З довідки (а.с.6) дослідженої в судовому засідання вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний в Лебединському МРЦЗ з 15.09.2015 року і отрмує державну допомогу.

З заяви та листів (а.с. 27-28,44), досліджених в судовому засідання вбачається, що в 2015 та 2016 р.р. ОСОБА_1 повторно звертався до Будильської сільради з заявами про порушення земельного та фінансового законодавства в с. Будилка (аналогічні питання були викладені ОСОБА_1 в його зверненні № 65 від 24.07.2016 року до сільського голови Шкурка В.О.) і 23.12.2015 року та 18.05.2016 року йому було направлено відповіді по суті поставлених запитань.

З квитків та листа (а.с. 48, 52 - 54 ), дослідженого в судовому засідання вбачається,

що вартість проїзду з м. Лебедина до с. Будилка Лебединського р-ну залежно від маршруту становить 6,16 грн., 6,84 грн. та 7,22 грн.

З реєстру та заяв (а.с.55-101), досліджених в судовому засідання вбачається, що позивачем до Будильської сільради в 2013 році направлено 6 звернень; в 2014 році 4 звернення; в 2015 році направлено 18 звернень; в 2016 році направлено 15 звернень.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є посадовою особою місцевого самоврядування, на якого згідно п. 18 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» покладений обов`язок забезпечити на території Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

Мешканець с. Будилка ОСОБА_1 24.07.2015 року звернувся нього із заявою

№ 65, в якій посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації»,

Закон України «Про звернення громадян» та Закон України «Про інформацію» просив надати інформацію щодо діяльності Будильської сільської ради як представницького органу на даній території.

Звернення позивача було розглянуто головою Будильської сільської ради -відповідачем по справі відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В наданій позивачу відповіді від 20.08.2015 року за № 02-20/735 голова Будильської сільської ради зазначив, що заява не підлягає задоволенню, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» , а розгляд порушених ним питань не відноситься до компетенції сільського голови.

Вказані обставини стверджуються поясненням сторін та матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 302 ЦК України та ст. 5 ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно вимог ст. 20 Закону України «Про інформацію» будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно вимог ст. 21 Закону України «Про інформацію» до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості:

1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту;

2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей;

3) про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення;

4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов'язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів;

5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб;

6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Сільський, селищний, міський голова:

забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань;

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та вважає, що в судовому засіданні представником відповідача не було доведеноправомірності посилань голови сільської ради у листі від 20.08.2015 року за № 02-20/735, що запитувана інформація не стосується реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів ОСОБА_1, оскільки Закон України «Про доступ до публічної інформації» цього не потребує.

Крім того суд враховує, що позивач, згідно наданих документів, мешкає на території Будильської сільської ради, а поставлені питання стосуються виключно діяльності ради як представницького органу на даній території, тому висновок, що запитувана інформація не стосується реалізації його соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів є необґрунтованим.

Щодо посилань у листі від 20.08.2015 року за № 02-20/735 щодо невідповідності заяви вимогам запиту на інформацію передбаченою ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», то суд бере до уваги, що відповідно до ч.5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

і вважає, що в судовому засіданні не було доведено невідповідності заяви вимогам запиту, оскільки заява № 65 від 24.07.2015 року до Будильської сільської ради містить П.І.Б, поштову адресу, номер засобу зв'язку, назву та загальний опис інформації, підпис і дату, як того вимагає ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, суд враховує, що у запитуваній інформації містяться звернення щодо притягнення винних до відповідальності та інші питання, які стосуються Закону України «Про звернення громадян», а тому положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» до них не застосовуються.

Тому суд вважає, що доводи представника відповідача щодо правомірності дій сільського голови при розгляді звернення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і позовні вимоги про визнання протиправними дій сільського голови Шкурка В.О. при розгляді заяви ОСОБА_1 та відмову в наданні інформації як такі, що порушили його права на розгляд звернень та отримання інформації задовольнити.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача ще один раз розглянути запитання, які містяться в заяві ОСОБА_1 № 65 від 24.07.2015 року, на думку суду не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що сільською радою крім відповіді листом від 20.08.2015 року на частину запитань, викладених в заяві № 65 позивачеві надавалася відповідь і листами від 23.12.2015 року та від 18.05.2016 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 57, 63, 64,69,73,75,76,90,95) з питаннями, викладеними в заяві № 65 позивач вже звертався до сільської ради і в інших своїх зверненнях, не оспоривши при цьому наданих йому відповідей.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, які підлягають до відшкодування позивачеві суд бере до уваги, що позивачем, ні при зверненні з позовом, ні під час ухвалення судового рішення у справі не було сплачено судового збору, хоча він і не був звільнений від даного обов»язку.

Крім того, суд враховує, що нормами адміністративного судочинства передбачена підсудність адміністративних справ по територіальності, в тому числі за місцем проживання відповідача. Наявність правил підсудності адміністративних справ зумовлює необхідність переїзду сторін та їхніх представників до іншого населеного пункту, в якому знаходиться суд, що розглядає справу.

Проте, в даному випадку позивач ОСОБА_1 проживає на території де розглядається справа, що не зумовлює його переїзду до іншого населеного пункту в зв»язку з необхідністю розгляду справи за територіальністю. Дана справа підсудна Лебединському районному суду, який знаходиться на незначній відстані від місця проживання позивача в с. Будилка Лебединського р-ну (близько 12 км).

Також суд враховує, що позивач тільки проживає в с. Будилка а значну частину свого часу перебуває в м. Лебедині, де поставлений на облік як безробітна особа, отримує державну допомогу (а.с. 6), регулярно звертається до державних установ м. Лебедина і Лебединського районуз заявами та скаргами, кількість яких на час його звернення з позовом перевищила сім десятків (а.с. 3), відвідує м. Лебедин з інших підстав. Тобто саме в цьому населеному пункті він протягом значної частини часу займається своїми звичайними заняттями.

При цьому суд не може взяти до уваги розрахунок судових витрат позивача та його доводи про можливість застосування при складенні цього розрахунку нормативних документів, які регулюють оплату витрат на відрядження, так як вказані документи

регулюють виплату добових та оплату вартості проїзду особам, які виконують професійні обов»язки поза межами того населеного пункту, де розташоване їх місце роботи, а не їх місце проживання.

Таким чином, суд враховує, що позивач з»являвся в судові засідання, проведені в Лебединському райсуді не тільки з місця свого проживання, розташованого на підвідомчій цьому суду території, а й з місця своїх звичайних занять, розташованих в тому ж населеному пункті, що й будівля суду, а тому він не має права на відшкодування добових та вартості проїзду з с. Будилка до м. Лебедина.

Відповідно до ст.91 КАС України стороні, на користь якої ухвалене судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові ( у разі переїзду до іншого наседленого пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

В той же час, суд враховує, що позивачеві, як особі яка не має постійного місця роботи повинна бути виплачена компенсація за відрив від звичайних занять під час участі в судових засіданнях.

Граничний розмір компенсації за відрив від звичайних занять не може перевищувати розміру мінімальної заробітної плати, обчислений за фактичний час відриву від звичайних занять ( п.3 додатку до постанови КМ України №590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

При цьому суд не може взяти до уваги доводи позивача в тій частині, що він витрачав на кожне судове засідання по 4 години, так як розгляд справи призначався судом на певний час і дату, сторони повідомлялися про це своєчасно і належним чином. Судові засідання розпочинався згідно графіку, а у випадку їх відкладень сторони невідкладно ставились про це до відома.

Так, згідно з журналом судових засідань, позивач брав участь в судових засіданнях: 03.03.2016 р. - 7 хв., 31.03.2016 р. - 49 хв., 12.04.2016 р. - 17 хв., 04.05.2016 р.- 32 хв., 14.06.2016 р.- 5 хв., 23.06.2016р. - 45 хв. Виходячи з мінімальної заробітної плати 1378 грн., встановленої станом на 01.01.2016 року, середньоденна компенсація за відрив від звичайних занять розраховується наступним чином: за 03.03.2016 р. - 1378 : 22 робочі дні = 62,64 грн., втрати за 1 годину - 62,64:8 = 7,83 грн., втрати за 1 хвилину - 7,83 : 60 = 0,13 грн. Отже, 03.03.2016 р. позивачу слід компенсувати втрати в розмірі 0,91 грн. (0,13 х 7 = 0,91).

Проведенням аналогічних розрахунків за 15.04.2016 р., визначаємо втрати в розмірі 1.70 грн. (1378: 22 робочі дні : 8: 60 х 13 хв.=1,70 грн.). Витрати за 06.05.2016 р. становлять 6,40 грн.; за 20.05.2016 р. - 0,39 грн.; за 23.06.2016 р. - 6.30 грн. Таким чином, розмір компенсації за втрату звичайних занять за 5 судових засідань становить 0,84 грн. + 1,70 грн. + 6,40 грн. + 0,39 грн. + 6,30 грн. = 20,82.

На підставі вище наведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в розмірі183 грн. 74 коп., виходячи з розрахунку 551,20 : 3 = 183,74, та 1/3 частину судових витрат, понесених позивачем при розгляді справи, а саме : 6,94 грн., виходячи з розрахунку 20,82 : 3 = 6,94.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 17, 50, 71, 94, 100, 102, 110, 159 - 163, 167 КАС України, ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 302 ЦК України, ст.ст. 5, 7, 20, 21 Закону України «Про інформацію», ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 8, 19, 25 Закону України «Про звернення громадян», ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області Шкурка Володимира Олексійовича про визнання дій протиправними задовільнити частково.

Визнати протиправними дії сільського голови Шкурка В.О. щодо ігнорування блоків питань № 1, 6 та 7, викладених в заяві ОСОБА_1 № 65 від 24.07.2015 року та ненадання інформації на ці питання як такі, що порушили його право на розгляд звернення та отримання інформації.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 183 грн. 74 коп. на користь державного бюджету м. Лебедина код бюджетної класифікації - 22030101, р/р 0214, код ЄДРПОУ отримувача 37345566, Банк ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО - 837013.

Стягнути з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, і/н НОМЕР_1 компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 6 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, і/н НОМЕР_1 судовий збір, несплачений при поданні позовної заяви у розмірі 183 грн. 74 коп. на користь державного бюджету м. Лебедина код бюджетної класифікації - 22030101, р/р 0214, код ЄДРПОУ отримувача 37345566, Банк ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО - 837013.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення, в той же строк після отримання його копії.

Суддя: В. А. Стеценко