Справа № 2-а-120/09/1522
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 р.Справа № 2-а-120/09/1522

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Лепеха В.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Димерлія О.О.

суддів Домусчі С.Д.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області на постанову Савранського районного суду Одеської області від 25 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Савранському районі Одеської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Зазначив, що є пенсіонером за віком, має статус «дитина війни», а відтак з 01 січня 2006 року його щомісячна пенсія, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(Закон) від 18 листопада 2004 року №2195-VI, повинна збільшитись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд визнати безпідставною відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2007 роки та в розмірі 20% за 2008 рік у сумі 3 891 грн 90 коп.та забезпечити її виплату.

Постановою Савранського районного суду Одеської області від 25 травня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судовим рішенням зобовязано УПФУ в Савранському районі Одеської області здійснити нарахування позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та 20% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ просить скасувати судове рішення у звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 має статус дитини війни, так як станом на 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років (а.с. 4).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», він має право на державну соціальну підтримку, зокрема на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, такі виплати відповідачем у 2006-2007 роках не проводились, а у 2008 році не в повному обсязі.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на одержання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком передбачене Законом України «Про соціальний статус дітей війни». Разом із тим, у 2006-2007 роках така допомога не виплачувалась, а у 2008 році лише у розмірі 10%, а позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання державного органу виплатити допомогу за 2006-2007 роки у розмірі 30% та донарахувати суму допомоги за 2008 рік у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком, вважає його помилковим внаслідок неправильного застосування правових норм, а саме.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»останнім пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону.

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом із тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином позивач мав право на підвищення пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а відтак з моменту прийняття цього рішення позивач мав право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, дії органу ПФУ в частині відмовити виплатити допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року є неправомірними.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів звертає увагу на таке.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, УПФУ вказало на порушення судом положень ст. ст. 99, 100 КАС України.

За змістом наведених правових норм для звернення до адміністративного суду встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов поданий 02 березня 2009 року, а тому з урахуванням вказаних положень КАС України, позовні вимоги, що стосуються виплати допомоги за період до 02 березня 2008 року, не підлягають задоволенню через пропущення строку звернення до суду та на цьому наполягає відповідач.

При цьому колегія суддів зазначає, що обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою виплати допомоги «дітям війни»здійснюється відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому що положення зазначеної правової норми не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, так як чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 25 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання нарахувати щомісячну надбавку до пенсії як «дитині війни»скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області з не донарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_2 недоплаченої як «дитині війни»щомісячної державної соціальної допомоги з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року, з урахуванням виплачених ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року включно сум допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Димерлій О.О.

Суддя: Домусчі С.Д.

Суддя: Єщенко О.В.