Справа № 2-а-163/08/1522
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-163/08/1522

Категорія: П-2.30Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Домусчі С.Д., Єщенка О.В.

за участю секретаря Касєвич К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2006 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання неправомірним та зобовязання скасувати рішення виконкому Іллічівської ради народних депутатів м. Одеси від 24.01.1992 р. №31 і про визнання частково незаконним свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 13.02.1992 року на імя ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2004 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просив: поновити йому строк звернення до суду з зазначеним позовом; визнати недійсним та скасувати п.3 рішення Іллічівського районного виконавчого комітету №31 від 24.01.1992 року щодо закріплення за ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 312 кв.м.; зобовязати адміністрацію Іллічівського району м. Одеси скасувати п.3 рішення Іллічівського районного виконавчого комітету №31.

У червні 2004 року ОСОБА_2 доповнив позов вимогами про зобовязання Одеського міськвиконкому внести зміни до рішення Іллічівського районного виконавчого комітету №31 від 24.01.1992 р., а саме: виключити літню кухню під літ. «И»із акту комісії про прийняття до експлуатації будівлі №60 по 5-му Деревообробному провулку; скасувати п.3 із оскаржуваного рішення «земельну ділянку, площею 312 кв.м. закріпити за будівлею №60 по 5-му Деревообробному провулку»

У вересні 2004 року позивач звернувся до суду з доповненнями у яких, крім заявлених позовних вимог, просив: зобовязати Іллічівську районну адміністрацію постановити нове рішення про тимчасове закріплення за будівлею №60 земельної ділянки, площею 109 кв. м.

Справа неодноразово розглядалася судом першої інстанції та скасовувалась за формальних підстав.

19.12.2006 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання неправомірним та зобовязання скасувати рішення виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 24.01.1992 року за №31 про визнання частково незаконним свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок від 13.02.1992 р. на імя ОСОБА_1 та про зобовязання ОСОБА_1 демонтувати літню кухню, паркан та дерева та інші споруди, в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобовязання ОСОБА_1 демонтувати літню кухню, вигрібну яму, паркан, дерева та інші споруди. Позивачу розяснено, що він має право звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2006 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Судовим рішенням суду першої інстанції поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом. Визнано неправомірним рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 24 01.1992 року №31 «Про прийняття будинку в експлуатацію»та зобовязано цей орган місцевого самоврядування скасувати спірне рішення. Визнано незаконним, видане 13.02.1992 року на імя ОСОБА_1 свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 5-й Деревообробний пр-к, 60, в частині включення до числа забудов, що належать цьому житловому будинку, а саме: літньої кухні під літ. «И», відображеної в акті державної приймальної комісії Іллічівського району м. Одеси від 29.12.1991 року яка забудована за межами земельної ділянки ОСОБА_1, площею 109 кв. м. відображеної у Інвентарних відомостях ОМБТІ та РОН від 26.03.1971 р. та перереєстрованих 31.10.1994 року на домоволодіння та на земельну ділянку ОСОБА_1 по 5-му Деревообробному провулку 60 в. м. Одесі.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В письмових запереченнях ОСОБА_2 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Іллічівського райвиконкому м. Одеси від 24.01.1991 року №31 суттєво обмежує права ОСОБА_3 як власника суміжної земельної ділянки, площею 634 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 62., на обслуговування цього житлового будинку.

Зведене ОСОБА_1 та узаконене оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування домоволодіння, знаходиться на проїзді, що входить до загальної площі земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_3

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним вище висновком. Розвернута на плані міста тимчасово закріплена за ОСОБА_1 земельна ділянка, площею 312 кв. м. накладається на сусідню земельну ділянку ОСОБА_3, а частина конструкції, зведеної ОСОБА_1 літньої кухні, що відображена літ. «И», як вбачається з акту державної приймальної комісії Іллічівського району м. Одеси від 29.12.1991 року, знаходиться на проїзді, що входить до загальної площі земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_3

Означене дає підстави стверджувати про неправомірність прийнятого органом місцевого самоврядування рішення.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2006 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання неправомірним та зобовязання скасувати рішення виконкому Іллічівської ради народних депутатів м. Одеси від 24.01.1992 р. №31 і про визнання частково незаконним свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 13.02.1992 року на імя ОСОБА_4 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: