Справа № 813/5332/13-а
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року справа № 813/5332/13-а

16 год. 56 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представники сторін не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про спонукання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд зобовязати відповідача за власний рахунок знести надбудову до другого поверху та прибудову до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові.

Ухвалою суду від 11.09.2013 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/4558/13-а.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від №123-Р від 09.06.2016 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та відповідно до п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з закінченням пятирічного строку перебування на посаді судді Львівського окружного адміністративного суду Коморного О.І.

Після автоматизованого розподілу для розгляду справи визначено суддю Гулика А.Г.

Ухвалою від 22.06.2016 суд допустив заміну первинного відповідача у справі Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області його правонаступником Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі ДАБК України).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано у 90-денний строк, встановлений для добровільного виконання, вимоги припису №18ш від 04.02.2013 про знесення самовільно збудованої надбудови до другого поверху та прибудови до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові. Відповідно до ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі, якщо у встановлений строк особа добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням. Позивач вважає, що надбудова до другого поверху та прибудова до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові є самочинним будівництвом. З огляду на наведене, позивач просить суд зобовязати відповідача знести вказаний обєкт.

Відповідач заяву про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не подав.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи в судовому засіданні без участі сторін, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглянув справу на основі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

18.01.2013 ІДАБК у Львівській області на підставі звернення Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №10ш від 18.01.2013.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 в 2010році здійснила будівництво надбудови до другого поверху розміром 3м*3,5м та будівництво прибудови розміром 4м*2м на вул.Весняній 15 в м.Львові без виготовленої та погодженої проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка не надана в користування чи приватну власність, чим порушено ст.9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст.29 Закону України «Про планування та забудову території».

ІДАБК у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.02.2013 №18ш та винесено припис №18ш від 04.02.2013, яким позивача зобовязано у 90-денний строк з моменту отримання вказаного припису усунути порушення, а саме здійснити знесення надбудови до другого поверху та прибудови до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові.

За результатами розгляду вказаного протоколу ІДАБК у Львівській області винесено постанову у справі по адміністративне правопорушення від 05.02.2013 №1ш/36-ф, якою на відповідача накладено штраф у сумі 204,00грн.

20.05.2013 ІДАБК у Львівській області провела позапланову перевірку виконання вимог припису від 04.02.2013 №18ш та встановила, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто. За результатами перевірки складено акт проведення позапланової перевірки від 20.05.2013 №68ш.

З огляду на невиконання відповідачем у строк, встановлений для добровільного виконання, вимоги припису від 04.02.2013 №18ш позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача за власний рахунок знести надбудову до другого поверху та прибудову до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва обєктів архітектури додержання субєктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного на спірний період) державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади

Згідно з п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. N 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Відповідно до п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №10ш від 18.01.2013.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 здійснила будівництво надбудови до другого поверху та прибудови до існуючого житлового приміщення на вул.Весняній 15 в м.Львові без виготовленої та погодженої проектної документації.

Приписом від 04.02.2013 №18ш відповідача зобовязано у 90-денний строк з моменту отримання вказаного припису усунути порушення, а саме: здійснити знесення надбудови до другого поверху та прибудови до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові.

Вимоги припису позивача від 04.02.2013 №18ш відповідачем не виконані.

У межах цього спору позивач просить суд зобовязати знести надбудову до другого поверху та прибудову до квартири №2 на вул. Весняній 15 в м.Львові, тобто по суті виконати вимоги припису від 04.02.2013 №18ш.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Cудом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 у справі № 813/4558/13-а визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області №18ш від 04.02.2013. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області № 1ш/182-ф від 29.05.2013.

20.04.2016 ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2014 у справі № 813/4558/13-а без змін. Ухвала набрала законної сили 20.04.2014.

Тому суд вважає, що відсутні підстави для зобовязання відповідача виконати вимоги позивача в примусовому порядку.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відпали обставини, які слугували підставами для зобовязання відповідача виконати вимоги ІДАБК у Львівській області. З огляду на це, у задоволенні позову ІДАБК у Львівській області до ОСОБА_1 про зобовязання до вчинення дій необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про спонукання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 01 липня 2016року.

Суддя А.Г. Гулик