Справа № 203/1757/16-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1757/16-а
Провадження № 2-а/0203/64/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

13.06.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

14 квітня 2016 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до директора Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, з метою отримання інформації про наявність чи відсутність приміщень спільного користування у вказаному будинку, вона звернулась до відповідача запит про доступ до публічної інформації, в якому просила надати відповідні відомості. 06 квітня 2016 року відповідачем було відмовлено у наданні відповідної інформації з посиланням на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Позивачка вважає вказані дії відповідача неправомірними, такими, що порушують вимоги Закону України «про доступ до публічної інформації», просить зобов'язати відповідача надати запитувані відомості.

В судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, звертав увагу суду, що запитувана інформація є публічною, оскільки становить суспільний інтерес, від її поширення матимуть користь мешканці більше 60 квартир, отримання цією інформації в інший спосіб, ніж у відповідача, відсутній. В судове засідання для судових дебатів позивач та його представник не з'явились, суд на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України вважає за можливе завершити розгляд справи без їх участі, оскільки всі обставини справи були дослідженні за участі представника позивача та ним надані необхідні пояснення по суті справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1,що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46105422 від 22 жовтня 2015 р. (а.с. 9)

01 березня 2016 року позивачка подала відповідачу лист, в якому зазначила, що є власником вказаної вище квартири, у зв'язку з чим просить надати копію технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 та повідомити, які приміщення вказаного будинку перебувають у спільній власності жителів будинку (а.с. 10).

06 квітня 2016 р. Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради надали позивачці відповідь про те, що згідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» технічна документація багатоквартирного будинку надається уповноваженим особам у разі створення об'єднання власниками житлового будинку. На цей час діє ініціативна група зі створення ОСББ на базі будинку АДРЕСА_1, до якої рекомендовано звернутись позивачці.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно ч. 2 цієї статті до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідач не є суб'єктом владних повноважень, а є керівником суб'єкти господарювання. Наданий позивачкою запит не стосується інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них суб'єктами господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями.

Так само не стосується запит інформації щодо виконання обов'язків при здійсненні делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг.

В інформаційному запити не ставилось питання щодо використання бюджетних коштів, стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, отримання інформації про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян.

Доводи представника позивача про те, що запитувана інформація становить суспільний інтерес не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Поняття «суспільного інтересу» не визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації», натомість міститься в Законі України «Про інформацію» Відповідно до ст. 29 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Згідно ч. 2 вказаної статті предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету,територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Як вбачається із запиту, наданого позивачкою, в ній не ставиться питання про отримання інформації, яка згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про інформацію» може розглядатись як предмет суспільного інтересу і є суспільно необхідною.

Таким чином, відсутні правові підстави вважати, що запитувана позивачкою інформація є публічною інформацією в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до ч.4 цієї статті співвласник має право вільного доступу до технічної документації на багатоквартирний будинок.

Згідно ч. 5 цієї статті замовник будівництва або попередній власник будинку зобов'язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об'єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно ч. 2 ст. 4 цього Закону власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, позивачка має право доступу до технічної документації на будинок АДРЕСА_1, проте відносини з приводу отримання цієї інформації є цивільно-правовими і не можуть бути захищені в адміністративному судочинстві на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», що не позбавляє позивачку права пред'явити відповідні вимоги в порядку цивільного судочинства з посиланням на відповідні норми матеріального права.

У зв'язку з наведеним, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України у зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1) відшкодуванню не підлягають. Сума надміру сплаченого позивачкою судового збору, що складає 666 грн. 80 коп. може бути повернути ухвалою суду за її заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 12, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 29 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до директора Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає чинності в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Постанову суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Єдаменко