Справа № 813/3044/15
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Справа № 876/10715/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.,

Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року у справі №813/3044/15 за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Скрипченко Анжели Дмитрівни Трускавецького міського наторіального округу, третя особа - ТзОВ «Виробничий комбінат «Курорт-Сервіс» про визнання протиправними і скасування реєстраційних дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

16.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Скрипченко Анжели Дмитрівни Трускавецького міського нотаріального округу, третя особа - ТзОВ «Виробничий комбінат «Курорт-Сервіс», в якому, з врахуванням уточнень, просить визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко Анжели Дмитрівни про скасування заборони на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 вчинені 03.06.2015 року за номером запису про обтяження 9818687 та номером 9818892.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 04 лютого 2004 приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Львівської області Скрипченко А.Д. посвідченно договір іпотеки між позивачем та ОСОБА_6, та на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладалась заборона відчуження зазначеної в договорі частини нежитлової будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6. (договір іпотеки додається). Зобов'язання по договору Іпотеки не виконані, ОСОБА_6 кошти позивачу не повернув, також в подальшому було відкрите відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції виконавче провадження. За вказаним договором іпотеки позивач є іпотекодержателем, і майно передано йому на відповідальне зберігання. Як зазначає позивач з 2004 року тривають судові процеси відносно майна, яке належить ОСОБА_6 і також про визнання договору іпотеки недійсним. Позивач зазначає, що відповідач, всупереч ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року про зупинення виконання рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року у справі № 2-87/11 до закінчення касаційного провадження у справі, вчинено реєстраційні дії щодо скасування обтяження - заборони на нерухоме майно (предмет іпотеки). Оскільки, на переконання позивача, нотаріус мала бути ознайомлена з ухвалою про зупинення виконання рішення суду, слід визнати протиправними реєстраційні дії нотаріуса щодо зняття обтяження - заборони на нерухоме майно та зобов'язати нотаріуса у встановленому законом порядку скасувати такі дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм матеріального права ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В обгрунтування вимог скарги апелянт покликається на ті ж обставини, що викладені у тексті позовної заяви.

Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримує, просить її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Як встановлено судом з матеріалів справи 04.02.2004 року між ОСОБА_6 (іпотекодавець) та ОСОБА_3 (іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки, предметом якого є 11/50 ідеальних частин нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Скрипченко А.Д.

09.02.2004 року державним реєстратором Топорович Л.М. на підставі повідомлення виданого приватним нотаріусом Скрипченко А.Д. зареєстровано обтяження на відповідне майно, за записом № 9818687.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року у справі № 2-87/11, з поміж іншого, визнано недійсним договір іпотеки 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 Львівської області, укладений 04.02.2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений Скрипченко А.Д., приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, реєстровий № 340.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.02.2014 року у справі № 457/2-87/11 рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 укладеного 04.02.2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого Скрипченко А.Д., приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, реєстровий № 340, скасоване та ухвалене у цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року, зокрема, рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.02.2014 року в частині відмови у задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий комбінат «Курорт-Сервіс» про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 04.02.2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, скасовано та залишено в силі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області в частині визнання недійсним договору іпотеки не є рішенням зобов'язального характеру, яким було б зобов'язано будь-кого до вчинення певних дій щодо виконання цього рішення, а тому зупинення виконання рішення у цій частині не забороняє приватному нотаріусу скасовувати обтяження щодо визначеного майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Також першої інстанції зауважує, що у цивільному спорі щодо нерухомого майна розташованого на АДРЕСА_1 приватний нотаріус Скрипченко А.Д. є не стороною, а третьою особою.

Суд не погоджується із такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-ІV (надалі - Закон N 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться згідно частини 5 статті 3 Закону N1952-ІV органом державної реєстрації прав.

Згідно частини 1 статті 6 Закону N 1952-ІV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року №401/2011 (надалі - Положення) Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у низці сфер, в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 7 Положення, Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до частини 7 статті 3 Закону N 1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ст. 15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться відповідно до ст. 19 Закону N 1952-ІV на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державний реєстратор відповідно до ч.2 ст. 9 Закону N 1952-ІV: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ч.1 ст.15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В зв'язку з цим, при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, про визнання недійсною підстави внесення запису (права власності, обтяження, іншого речового права - оренда, іпотека та ін.) до Державного реєстру, він зобов'язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав.

Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи визначені Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д. 03.06.2015 року внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме: скасовано обтяження (вид обтяження: заборона на нерухоме майно) на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 Львівської області, вчинені 03.06.2015 року за номерами записів про обтяження 9818687 та номером 9818892

Разом з тим, у матеріалах справи міститься ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року, відповідно до якої виконання рішення Трускавецького міського суду від 02.09.2011 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Про наявність такої ухвали нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д. не могла не знати так, як є особою, яка бере участь у справі.

Навіть попри відсутність у рішенні Трускавецького міського суду Львівської області від 02.09.2011 року у резолютивній частині формулювання зобов'язуючого характеру, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що зазначене рішення впливає на можливість володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а отже впливає на майнові права.

Відтак, суд вважає дії вчинені нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко А.Д. неправомірними та передчасними оскільки спір в межах цивільної справи остаточно є неврегульованим, а матеріали справи не містять доказів того, що на час вчинення відповідачем оскаржених дій, дію рішення Трускавецького міського суду від 02.09.2011 року відновлено. Передчасне вжиття наслідків визнання правочину недійсним, без врахування ухвали ВССУ від 18.03.2015 року, може призвести до порушення майнових прав осіб. Водночас суд зазначає, що відповідач не вжив заходів щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також не звернув увагу на наявність в реєстрі суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року у справі №876/10715/15 скасувати, та прийняти нову, якою позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати реєстраційні дії приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Скрипченко Анжели Дмитрівни про скасування заборони на 11/50 ідеальних частин цегляної будівлі АДРЕСА_1 Львівської області вчинені 03.06.2015року за номером запису про обтяження №9818687 та №988892.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.