Справа № 723/843/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/843/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дячук О.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора сільського господарства у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича, за участю третіх осіб на стороні відповідача - Державної інспекції сільського господарства України в Чернівецькій області, ОСОБА_4 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного інспектора сільського господарства в Чернівецькій області Дробота В.Д. , в якому просив прийняти до свого провадження його скаргу на постанову державного інспектора Дробота В.Д. від 22.03.2016 року про накладення адміністративного стягнення, розглянути її по суті і скасувати як таку, що не відповідає правовим нормам процесуального та матеріального права і закрити справу, оскільки є спір.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2016 року залучено в якості третіх осіб - Державну інспекцію сільського господарства України в Чернівецькій області та ОСОБА_4.

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна інспекція сільського господарства подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, відмовивши в задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, державними інспекторами сільського господарства у Чернівецькій області Дроботом В.Д. та Кибичем В.М. 17 березня 2016 року проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки ОСОБА_2

В результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв та використовує частину земельної ділянки площею 0,0038 га по АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 15.11.2013 року) для будівництва і обслуговування житлового будинку. Самовільне зайняття частини земельної ділянки здійснено шляхом встановлення дерев'яного відгородження та виорювання. Площу самовільно зайнятої земельної ділянки визначено сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_6

Так, 22.03.2016 року у присутності позивача державним інспектором сільського господарства в Чернівецькій області Дроботом В.Д. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.53-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, вважаючи, що його права порушено ОСОБА_2 звернувся з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушеннями норм чинного законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 2. Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Як слідує з пояснень відповідача, під час проведення перевірки здійснювалося фотографування розташування огорожі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зі сторонни земельної ділянки позивача, згідно ст. 10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороню земель» та проводилися контрольні проміри мірною стрічкою.

Крім того, в ході проведення перевірки здійснено фотокопіювання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2013 року, НОМЕР_1 стосовно наявності у ОСОБА_4 на праві приватної власності земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,1399 га за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Статтею 10 ЗУ «Про державнийм контроль за використанням та охороною земель» до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України.

Таким чином, враховуючи відсутність ОСОБА_2 на момент проведення перевірки та ненадання відповідно з його сторонни правопосвідчуючих документів, які б підтверджували правомірність використання земельної ділянки площею 0,0038 га, державним інспектором сільського господарства в Чернівецькій області Кибичем В.М. вручено матері позивача - ОСОБА_7повідомлення про виклик останнього для надання пояснень у зв'язку з можливим порушенням земельного законодавства, і з зазначенням необхідності прибути 22.03.2016 року до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області для надання пояснень у зв'язку з використанням земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Так, в послідуючому, ОСОБА_2 надано відповідачу наступні документи: копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.09.2011 року, серія НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі НОМЕР_4, виданий ОСОБА_7 про те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1537 га у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Чернівецька обл., Сторожинецький р-н, с. Череш, цільове призначення земельної ділянки 1.2 - для ведення особистого селянського господарства; копію договору дарування земельної ділянки від 08.08.2012 року серія та номер ВРХ №001367/2498 посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Коржан В.Д., площею 0,1537 га, кадастровий номер НОМЕР_5 за адресою: Чернівецька обл., Сторожинецький р-н, с.Череш, згідно якого Дарувальник - ОСОБА_7 подарувала, а Обдарований - ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку площею - 0,1537 га; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2014 року, індексний номер витягу: 28605404, згідно якого 25.10.2014 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку на підставі укладеного договору дарування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, в результаті оцінки наданих сторонами документів, пояснень ОСОБА_2, фотографій та контрольних промірів, відповідачем встановлено, що останній самовільно зайняв та використовує частину земельної ділянки площею 0,0038 га по АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ((свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 15.11.2013 року) для будівництва і обслуговування житлового будинку. Самовільне зайняття частини земельної ділянки здійснено шляхом встановлення дерев'яного відгородження та виорювання. Площу самовільно зайнятої земельної ділянки визначено сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_6

За приписами ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки земельної ділянки ОСОБА_4 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1399 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будіведб і споруд в с. Череш Череської сільської ради АДРЕСА_1. слідує, що земельна ділянка ОСОБА_4 межує із земельною ділянкою ОСОБА_7 від літ.Б до літ.В. При цьому співставивши даний кадастровий план із фотографіями, здійсненими 17.03.2016 року вбачається неоднакове розташування частини дерев'яного відгородження зі сторонни земельної ділянки, яка належить позивачу.

Крім того, листом Державного комітету України із земельних ресурсів №14-17-4/12991 від 11.11.2008, передбачено, що застосування терміну «самовільне зайняття земельної ділянки», не вважається самовільним зайняттям земельної ділянки, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування прийняв рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Даний перелік рішень є вичерпним. У разі використання ділянки за наявності будь-яких інших рішень зазначених органів (наприклад, про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, про погодження місця розташування об'єкту тощо), дані дії слід кваліфікував як самовільне зайняття земельної ділянки.

Проаналізувавши викладене колегія суддів приходить до висновку, що проект відведення земельної ділянки, копію якого надав ОСОБА_2, не є правопосвідчуючим документом, оскільки згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, державними інспекторами правомірно встановлено самовільне зайняття земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності саме ОСОБА_4, тому в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.03.2016 року зазначено тільки про свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 15.11.2013 року.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо не врахування вимоги приписа №00004 від 22.03.2016 року, з наступних підстав.

Статтею 144 ЗК України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

Так, 22.03.2016 року державним інспектором Кибичем В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №00004, яким встановлено наявність порушення земельного законодавства, встановленого ст.53-1 КУпАП України, п.б ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Крім того, листом Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 31.10.2014 року №10-11/1311 ОСОБА_7 повідомлено про порушення земельного законодавства, пов'язаного із самовільним зайняттям частини земельної ділянки її сином ОСОБА_2 та розпочато адміністративне провадження за ст. 53-1 КУпАП України.

Таким чином, відповідач діяв у спосіб, на підставах та в межах наданих йому повноважень, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора сільського господарства у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича, за участю третіх осіб на стороні відповідача - Державної інспекції сільського господарства України в Чернівецькій області, ОСОБА_4 про скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.