Справа № 607/2484/16-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2016 Справа №607/2484/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в березні 2016 року предявила до суду адміністративний позов до Управління пенсійного фонду в м. Тернополі, правонаступником якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015року є Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок її пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що пропрацюваши у контрольно-ревізійному управлінні в Тернопільській області її стаж на державній службі становить 10 років. З 26 жовтня 2010 року їй призначено пенсію державного службовця, однак, для призначення пенсії на вимогу Управління пенсійного фонду в м. Тернополі нею були надані та долучені до пенсійної справи довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією без урахування виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років та індексації заробітної плати, при цьому, на вказані виплати були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування згідно ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Дізнавшись із судової практики про неправомірність дій відповідача щодо неврахування до сум заробітку, який береться для обчислення розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, у лютому 2016 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з письмовою заявою про долучення до її пенсійної справи довідок про складові заробітної плати, виданих Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області від 14 січня 2016 року за №2-11 та №3-11 та просила провести донарахування її пенсії в розмірі 80% заробітку, з врахуванням складових заробітної плати, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років та здійснити виплату недонарахованих сум пенсії, починаючи з дати виходу на пенсію, тобто з 26 жовтня 2010 року. Однак, на вказану заяву управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі листом від відмовило позивачці в проведені перерахунку пенсії, покликаючись на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років та суми індексації заробітної плати не входять до складу заробітної плати державного службовця. Вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційні права, оскільки без врахування вказаних складових заробітної плати відповідачем з часу призначення щомісячно не донараховувалась та недоплачувалась пенсія в сумі 806, 59 гривень, з яких було сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. З цих підстав просить позов задовольнити, визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо не включення сум винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до розрахунку при нарахуванні пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу та щодо відмови у проведенні донарахування її пенсії з 26 жовтня 2010 року з розрахунку 80% заробітку протиправними та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі провести донарахування її пенсії з 26 жовтня 2010 року призначеної відповідно до Закону України Про державну службу з розрахунку 80% заробітку з урахуванням середньомісячного розміру сум винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з 01 жовтня 2008 року по 25 жовтня 2010 року згідно довідок Державної фінансової інспекції в Тернопільській області від 14 січня 2016 року за № 2-11 та № 3-11.

Від відповідача надійшли до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступні обставини:

Судом встановлено, що 26 жовтня 2010 року позивачці ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу в розмірі 80% суми заробітної плати.

16 лютого 2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії в розмірі 80% заробітку, з врахуванням складових заробітної плати, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати та винагороди за вислугу років відповідно до довідок про складові заробітної плати № 2-11 та № 3-11 виданих 14 січня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області. У вказаній заяві позивачка просила також здійснити виплату не донарахованих їй сум пенсії, починаючи з дати виходу на пенсію, тобто з 26 жовтня 2010 року.

Листом № 54/к-11 від 22 лютого 2016 року відповідачем відмовлено позивачці ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з посиланням на те, що відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (із врахуванням змін з 01 січня 2015 року) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Статтею 33 вказаного Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок. У звязку з цим, неможливо провести перерахунок пенсії позивачки на підставі довідок про заробітну плату

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України Про державну службу.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачці) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Положеннями ст.33 вищевказаного Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 Закону України „Про державну службу передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України Про державну службу встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині 1 ст.1 Закону України Про оплату праці визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Також, згідно частини п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку, стипендії, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки,премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Крім того, статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби, премія, індекасація заробітної плати та суми винагород за вислугу років, входять до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до Довідки про складові заробітної плати № 2-11 виданої 14 січня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області за період з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено: надбавки за високі досягнення у праці або за особливо важливу роботу в розмірі 14894, 90 гривень; премії 10620, 04 гривень; індексацію 710, 48 гривень; інші виплати (матеріальна допомога на оздоровленя та вирішення соціально-побутових питань) 8982, 06 гривень; винагорода за вислугу років 5443, 40 гривень.

Згідно Довідки про складові заробітної плати №3-11 виданої 14 січня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області за період з 01 січня 2010 року по 25 жовтня 2010 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено: надбавки за високі досягнення у праці або за особливо важливу роботу в розмірі 12427, 94 гривень; премії 7781, 40 гривень; премії до державних, професійних свят та ювілейних дат 500 гривень; індексація 245, 91 гривень; інші виплати (матеріальна допомога на оздоровленя та вирішення соціально-побутових питань) 5204, 01 гривень; винагорода за вислугу років 3611, 96 гривень.

На всі виплати включені в довідки нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, таким чином відмова відповідача щодо перерахунку пенсії є неправомірною, тому необхідно зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми премій до державних професійних свят, суми винагороди за вислугу років та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа №21-97а13), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом із цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату подачі позивачкою до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії, а саме 16 лютого 2016 року суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви.

З огляду на зазначене, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в частині відмови позивачу у перерахунку пенсії, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, суми індексації заробітної плати з розрахунку 80% визнати неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок з 01 березня 2016 року.

Також суд ураховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у включенні ОСОБА_1 сум винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких були сплачені пенсійні внески до розрахунку заробітної плати державного службовця при призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу неправомірними та зобов'язати Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 березня з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, суми індексації заробітної плати за період з 01 жовтня 2008 року по 25 жовтня 2010 року відповідно до довідок № 2-11 та № 3-11 про складові заробітної плати виданих 14 січня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області з яких були сплачені пенсійні внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України "Про державну службу" .

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а відтак з позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 11, 69, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у включенні ОСОБА_1 сум винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких були сплачені пенсійні внески до розрахунку заробітної плати державного службовця при призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу неправомірними.

Зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум винагороди за винагороди вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітної плати за період з 01 жовтня 2008 року по 25 жовтня 2010 року відповідно до довідок № 2-11 та № 3-11 про складові заробітної плати виданих 14 січня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області з яких були сплачені пенсійні внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України "Про державну службу".

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 551, 20 гривень судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. М. Сливка