Справа № 438/354/16-а
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/354/16-а
Номер провадження №2-а/438/31/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

28 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області щодо відмови здійснити перерахунок з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області (надалі управління ПФУ).

У період з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року він працював повний робочий день в Нафтовидобувному управлінні «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді оператора по підземному ремонту свердловин 6 розряду, а з 01 березня 1986 року на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.

Також з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року він працював повний робочий день у Інвестиційно-промисловій фірмі «Коміойл» обєднання «Комінафта» на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій Вищевказані підприємства знаходяться на території Республіки Комі, яка згідно ОСОБА_3 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості книжці з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття та звільнення з роботи.

Проте, відповідач при обчисленні його страхового стажу не врахував того що він має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевостях районів Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу, як пільговий, а саме один з половиною рік за один рік роботи у місцевості районів Крайньої Півночі у зв'язку із відсутністю відомостей про укладання строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку, довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства. Про порушення свого права дізнався у лютому 2016 з листа відповідача, тому вважає поважною причину пропуску 6-місячного строку на оскарження. Крім цього, просить зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу з моменту призначення пенсії з 24 серпня 2009 року та доплатити пенсію.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить позов задоволити в повному об'ємі.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 04 квітня 2016 року в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, пояснивши суду, що оскільки позивач не надав трудові договори, тому нема законних підстав вважати, що на позивача поширювалися норми Закону щодо пільгового обчислення стажу. Враховуючи це зарахувати стаж за період до 1991р.за вказаний період у кратному розмірі немає підстав. Крім того обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі. Стверджує, що радянським законодавством не розповсюджувалися пільги щодо обчислення стажу в півтора кратному розмірі на працівників вахтовим методом роботи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером по віку та перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області як отримувач пенсії з 24 серпня 2009 року.

У період з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року він працював повний робочий день в Нафтовидобувному управлінні «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді оператора по підземному ремонту свердловин 6 розряду, а з 01 березня 1986 року на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.(а.с.24-25)

Також з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року позивач працював повний робочий день у Інвестиційно-промисловій фірмі «Коміойл» обєднання «Комінафта» на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі (а.с.26-27).

Вищевказані підприємства знаходяться на території Республіки Комі, яка згідно ОСОБА_3 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці від 26 квітня 1976 року з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи позивача.

17 лютого 2016 року позивач звернувся до УПФУ в м. Бориславі із заявою про зарахування йому стажу в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, а саме один з половиною рік за один рік роботи у районах Крайньої Півночі (а.с.12-14).

Проте, відповідач своїм листом №8/В-3/11-31 від 23 лютого 2016 року відмовив у пільговому зарахуванні стажу на підприємствах в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі. (а.с.15-18).

В обгрунтування посилалися на те, що робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу як один рік роботи за один рік і шість місяців, за умови, що працівник мав право на пільги встановлені ст.5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільги щодо обчислення стажу надавались особам, що прибули на Крайню Північ і в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі та уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах. Трудові договори, що заклечалися на визначений термін, по закінченню цього терміну переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року. Тому немає підстав зарахувати в пільговому обчисленні за 1 рік роботи - 1 рік і 6 місяців.

Така позиція відповідача на думку суду є неправомірною.

Так, згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до пп.«б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як слідує із матеріалів справи, позивач працював в 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року він працював повний робочий день в Нафтовидобувному управлінні «Усінскнафта» обєднання «Комінафта» на посаді оператора по підземному ремонту свердловин 6 розряду, а з 01 березня 1986 року на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайної Півночі, а також з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року працював повний робочий день у Інвестиційно-промисловій фірмі «Коміойл» обєднання «Комінафта» на посаді майстра з капітального ремонту свердловин в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі (а.с.26-27).

Вищевказані підприємства знаходяться на території Республіки Комі, яка згідно ОСОБА_3 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесений до місцевості районів Крайньої Півночі.

Вищевказане підтверджується довідками, виданими ТзОВ «Лукойл-Коми» за № 08/07-л від 13 січня 2016 року, №08/08-л від 13 січня 2016 року та №08/503-л від 19 серпня 2010 року, яка уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість позивача на пільговій роботі, та записами в його трудовій книжці за вказані періоди. (а.с.24-27)

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, м.Усінськ Республіки Комі відноситься до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у спірні періоди позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Крім того покликання відповідача на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайної Півночі після 1 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 1 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз.2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових основах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1998 років на території РФ був чинним Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 1 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 розмірі.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу період роботи з 01 січня 1991 року по 30 вересня 1993 року та 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним рішення з приводу зарахування до стажу роботи періодів роботи у районах Крайньої Півночі та районів прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року на пільгових умовах та про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області правонаступником якого є Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 роботи періоди роботи у районах Крайньої Півночі та районів прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року та провести перерахунок та виплату пенсії з 28 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи , для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом ).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом лише 28 березня 2016 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов до переконання, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 24 серпня 2009 року по 27 вересня 2015р.включно тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу та зобов'язання управління Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати з 28 вересня 2015 року в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірні періоди роботи з з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року як трудовий стаж вироблений в місцевостях в районах Крайньої Півночі.

В порядку ст. 94 КАС України належить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,12,71,159,160,161,162,163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області правонаступником якого є Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи періодів роботи у районах Крайньої Півночі та районів прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року на пільгових умовах

Зобов'язати Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 роботи періоди роботи у районах Крайньої Півночі та районів прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 січня 1983 року по 30 вересня 1993 року та з 01 жовтня 1993 року по 19 червня 1994 року в пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року та провести перерахунок та виплату пенсії з 28 вересня 2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш