Справа № 522/21222/15-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/21222/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кічмаренко С.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради - Мартиненко Михайла Сергійовича та представника Виконавчого комітету Одеської міської ради - Дорогіна Костянтина Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма» на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма» до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторма» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (далі Управління), Виконавчого комітету Одеської міської ради (далі Виконком), про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому № 279 від 27 серпня 2015 року в частині демонтажу об'єкта індивідуально визначеного майна - тверде покриття, площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28; визнання протиправним та скасування розпорядження Управління від 23 вересня 2015 року за №006510 про демонтаж об'єкта індивідуально визначеного майна - тверде покриття, площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2016 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду ТОВ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішенням Виконкому №279 від 27 серпня 2015 року зобов'язано Управління вжити заходи, зокрема, щодо демонтажу тимчасової споруди, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28, що належить ТОВ.

23 вересня 2015 року на адресу ТОВ було направлено повідомлення №006510 Управління, в якому зазначено, що термін дії договору оренди №6629 від 01 листопада 2010 року завершено 01.11.2013 року. У зв`язку з набуттям чинності Правил тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в м.Одесі для одержання висновку щодо можливості розміщення торгового об'єкту необхідно в строк до 28 вересня 2015 року звернутися до Управління із заявою та відповідними документами.

Винесення вказаного рішення Виконкому в частині щодо позивача та вчинення організаційних дій, направлених на демонтаж тимчасової споруди і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування розпорядження Управління та рішення Виконкому є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Так, приймаючи спірне рішення від 27 серпня 2015 року Виконком посилався на закінчення терміну дії договору оренди № 6529 від 01 листопада 2010 року.

Проте, колегія суддів вважає вказані обґрунтування безпідставними та зазначає, що 01 листопада 2010 року між ТОВ в особі директора Шевченко Е.В., що діяв на підставі Статуту, та Управлінням в особі заступника начальника Управління Гоцуляка В.І., який діяв на підставі довіреності від 26 червня 2009 року № 2/1485, укладено договір оренди №6529 окремого індивідуально визначеного майна - твердого покриття, площею 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкдайлівська, 26/28, строком дії з 01 листопада 2010 року по 01 лютого 2012 року.

01 листопада 2011 року укладено додаткову угоди №1 до договору оренди індивідуально визначеного майна №6529 від 01 листопада 2011 року, яким встановлено строк дії вищезазначеного договору оренди з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2013 року.

Пізніше, 15 листопада 2012 року укладено додаткову угоди №2 до договору оренди індивідуально визначеного майна №6529 від 01 листопада 2010 року, яким встановлено строк дії вищезазначеного договору оренди з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2015 року.

Відповідно до положень ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Вищевказаний договір оренди №6529 від 01 листопада 2010 року та додаткові угоди до нього в судовому порядку розірвані не були та недійсними не визнавались, рівно як і не були розірвані сторонами за взаємною згодою, підстав для визнання вказаного договору та додатків нечинними із суті та форми не вбачається, сторони мали на меті створення реальних правових наслідків, що підтверджується також отриманням відповідним бюджетом орендної плати відповідно до ст.3 договору, що підтвердили в судовому засіданні представники відповідачів.

Крім того, обґрунтовуючи власну правову позицію, відповідачі посилались на ст.ст.640 та 793 ЦК України та зазначали, що додаткова угода від 15 листопада 2012 року № 2 є неукладеною, тому строк дії договору оренди закінчився 01 листопада 2013 року.

Так, відповідно до положень ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно до ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Колегія суддів не погоджується з вказаними посиланнями на ст.ст.640 та 793 ЦК України та зазначає, що Державним класифікатором будівель та споруд, затвердженим Наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507 визначено, що споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт; будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти тощо. Інженерні споруди - це об'ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів тощо.

В той же час, предметом вищевказаного договору оренди є окреме індивідуально визначене майно - тверде покриття, площею 27,6 кв. м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкдайлівська, 26/28, тобто, об'єктом, який не підпадає під визначення будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), а тому вказаний спірний договір та додаткові угоди до нього не підлягають обов'язкової нотаріальної реєстрації та, відповідно, не може вважатися неукладеним саме з цих підстав.

Додатково слід зазначити, що в Акті обстеження тимчасової споруди від 05 серпня 2015 року (а.с.55), який заповнюється працівником відповідача, зазначено термін дії договору оренди індивідуально визначеного майна №6529 - до 01 листопада 2015 року, що підтверджує факт укладення договору та спростовує посилання відповідачів.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Виконкому №279 від 27 серпня 2015 року в частині щодо демонтажу об'єкта індивідуально визначеного майна-тверде покриття, площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28 з підстав закінчення договору оренди є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Одночасно, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Управління від 23 вересня 2015 року за №006510 про демонтаж тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28, колегія суддів вважає такими, що не піддягає задоволенню з огляду на таке.

Заявляючи вказану вимогу до суду, ТОВ прийнято за розпорядження Управління від 23 вересня 2015 року за №006510 Повідомлення цього Управління від 23 вересня 2015 року за № 006510, разом з тим, зазначене повідомлення не є правовим актом індивідуальної дії в розумінні КАС України, не породжує прав та обов'язків у ТОВ, а є лише інформаційним документом, складеним на виконання рішення Виконкому №279 від 27 серпня 2015 року в частині щодо позивача.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм права, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ТОВ.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма» - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 13 квітня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма» до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №279 від 27 серпня 2015 року в частині щодо демонтажу об'єкта індивідуально визначеного майна-тверде покриття, площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська, 26/28.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук