Справа № 813/6510/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
21 червня 2016 року Справа № 876/1609/16
Судді Львівського апеляційного адміністративного суду Гулида Р.М.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року - позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано оскаржені податкові повідомлення-рішення.
Не погоджуючись з постановленим рішенням суду ДПІ ГУ ДФС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку з вимогою скасування винесеної Постанови окружного адміністративного суду та повної відмови в задоволенні позову.
По даній справі, 21.06.2016 року колегією суддів Львівського апеляційного суду винесено Ухвалу про залишення апеляційної скарги без задоволення, а Постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року - без зміни.
Ухвала апеляційного суду прийнята шляхом переваги більшості голосів членів колегії в користь постановленого рішення по справі, відтак один з членів колегії, підписавши текст Ухвали, залишився при своїй думці, яку викладає письмово.

На переконання ДПІ Франківського р-н м. Львова ДФС України, контрагенти позивача - «Галицької Кабельнорї Компанії», а саме: ТзОВ «Метал Холдинг Груп», ТзОВ «Захід Метал Торг», ТзОВ «Вест Метал Груп» та ТзОВ «Галбрухт» перебуваючи на податковому обліку за місцем реєстрації в Волинській, Рівненській та Львівській областях і орендуючи складські приміщення одне в одного в м. Львові по вул. Конюшинна, 11, 14, 20 організували безтоварний рух товарно-матеріальних цінностей у кількості сотень тон мідних пластин марки ЕN 13599 Cu ETR та катоду мідного марки М00К, які є завершеним кондиційним продуктом ливарного виробництва мідних виробів, для придбання та подальшої здачі таких з метою переробки у різновиди мідних дротів, з наміром отримання податкової вигоди шляхом формування значних сум податкового кредиту та з подальшим відшкодуванням такого у вигляді готівки з державного бюджету по всьому ланцюгу безтоварних операцій, з чим я частково погоджуюсь з огляду на наступне.

Доказами очевидної безтоварності даних операцій є зокрема, одномоментна поставка пластин ЕN 13599 Cu ETR по десяти видатковим накладним 30 - 31.12.2014 року в загальній кількості 82 тони на суму 10061499грн., поставка якої відбувалась автонавантажувачем без будь-яких товаро-транспортних накладних. А також поставка пластин та катодів вагонними нормами та кількостями по 30,40,50,60 тон в період з 06.10.2014р. по 17.12.2014р., загальною кількістю 921 тону на суму 120 млн. гривень (а.с.85-129 Т.1), яка також ніби відбувалась автонавантажувачем з одного підприємства на інше по вул. Конюшинна, 11; 14; 20.

Доволі сумнівною та малоймовірною є поставка катоду марки М00К в кількості 845 тон та відходів кольорових металів в кількості 710 тон з боку ТзОВ «ВМГ» с.Городок Рівненської області за товаро-транспортними накладними без зазначення місця розвантаження та одержувача вантажу, а також зазначення прізвищ матеріально відповідальних осіб уповноважених на прийняття такої кількості товару, що не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Пластини марки ЕN 13599 CuETR та катод мідний марки М00К є закінченою продукцією ливарного виробництва на стаціонарних плавильних печах мартенівського, доменного (відбивні чи тигельні), електроконвертерного (індукційні та дугові) типу, яких на теренах Львівщини не має жодне нині існуюче підприємство, а тим більше ТзОВ «ГАЛБРУХТ», яке частково займається лише заготівлею металобрухту відходів чорних та кольорових металів.

Відтак, реальне та легітимне походження таких виробів у кількостях сотень тон є доволі сумнівним, а на моє особисте переконання, переробка (переплавка) пластини мідної марки ЕN 13599 CuETR у різновиди дротів електричних є економічно недоцільною і збитковою господарською операцією та малоймовірною дією з огляду на відсутність прокатного стану і технологічного обладнання у позивача для виготовлення дроту та покриття його поліхлорвініловою плівкою, з метою захисту від атмосферного окислення.

Таким чином, формальна наявність договорів на поставку товарів, видаткових та податкових накладних, платіжних доручень про здійснену оплату, не може бути самодостатньою підставою для нарахування і подальшої виплати податкового кредиту при відсутності фактичних доказів реальності дійсно проведеної господарської операції, - як це і вказано у рішенні Верховного Суду України від 21.01.2011 року № 21-37а10.

Суддя : Гулид Р.М.