Справа № 806/5132/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"04" липня 2016 р. Справа № 806/5132/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача Камінського А.Ф.,

представників відповідачів Житкевич С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" березня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції: № від 28.10.2015 року та № НОМЕР_1 від 29.10.2015 року. Зобов'язано Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області подати до Головного управління Державної Казначейської служби в Житомирській області висновок про відшкодування позивачу податку на додану вартість за червень 2015 року в сумі 319 398 (триста дев'ятнадцять тисяч триста дев'яносто вісім) грн. Зобов'язано Державну фіскальну службу України подати до Головного управління Державної Казначейської служби в Житомирській області узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість з урахуванням висновку про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю "Дівочки - сад" податку на додану вартість за червень 2015 року в сумі 319 398 (триста дев'ятнадцять тисяч триста дев'яносто вісім) грн.

В апеляційних скаргах Державна фіскальна служба України, Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просять скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову в позові відносно до кожного з відповідачів. ДФС України зазначає, що подання інформації про обсяги бюджетного відшкодування до завершення узгодження нарахованих товариству грошових зобов'язань є передчасним. Володарсько-Волинська ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області вказує, що позивачем не надано платіжний документ, що підтверджує сплату ПДВ митним органам.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено, що Володарсько-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУДФС у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування товариством з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2015 року, про що складено акт №19/22/22-07/37684066 від 09.10.2015, яким встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Дівочки - сад" в порушення п.198.1 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України у деклараціях за квітень, червень 2015 р. завищено суму податкового кредиту на загальну суму 319 398 грн.

За результатами перевірки відповідачем винесені наступні податкові повідомлення - рішення:

- № від 28.10.2015 року про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявленого позивачем в декларації за серпень 2015 року у сумі 319 398 грн.

- № НОМЕР_1 від 29.10.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, заявленого позивачем в декларації за серпень 2015 року на суму 15 139 грн.

Позивачем відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року (поданий 20.08.2015 року) до складу податкового кредиту червня 2015 року включено суму податку на додану вартість в розмірі 319 938,00 грн., сплаченого при ввезенні на митну територію України необоротних активів - саджанців лохини (голубики) вік 2 роки, в горщиках 2 л - 20 800 шт., як внесок в статутний фонд від іноземного інвестора (учасника товариства - позивача) - товариства з обмеженою відповідальністю "GL Bau GmbH", що підтверджується митною декларацією № 101060000/2015/004419 від 07.04.2015 з відтиском штампа про проходження митного контролю. При розмитненні згідно з штампом Житомирської митниці від 07.04.2015 сплачено податок на додану вартість у загальній сумі 319 398,47 грн., включений в подальшому до складу податкового кредиту червня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав оскаржувані податкові-повідомлення рішення незаконними та зобов'язав відповідачів вчинити на користь позивача дії. Колегія суддів погоджується із вказаним, виходячи з наступного.

За приписами п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту, окрім іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Право на податковий кредит згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України виникає при придбанні необоротних активів, при цьому без залежності від порядку оприбуткування в бухгалтерському обліку.

Відповідно до п.180.1 ст.180 та пп. "в" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, а будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України є платником податку для цілей оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України базою оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни товарів/послуг згідно із законом.

При цьому, в силу положень пп.41.1.2 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України митні органи є контролюючими органами щодо сплати мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони.

В силу вимог п.206.1 ст.206 ПКУ при ввезенні товарів на митну територію України суми податку, нараховані митним органом, підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок за винятком операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Таким чином, операція з імпорту товарів підлягає оплаті податком на додану вартість, який визначається з договірної вартості товару, та сплачується до або на дату подання вантажної митної декларації до контролюючого органу, яким в даному випадку є митний орган.

Згідно абз.2 пункту 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Пунктом 187.8 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У відповідності до вимог п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Для виникнення права на податковий кредит, визначальною є сплата такого податку до Державного бюджету згідно з пунктом 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України та наявність митної декларації згідно п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України.

Змістом п.3.3 та 3.6 акту перевірки Відповідач підтверджує операцію із імпорту саджанців лохини як внесок до статутного фонду згідно митної декларації № 101060000/2015/004419 від 07.04.2015р. зі сплатою податку на додану вартість в сумі 319398 грн. та доходить висновку, що саме ця операція і стала причиною від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту.

Митна декларація надавалась відповідачу під час проведення перевірки, що підтверджується змістом акту.

Тому протиправним є твердження податкового органу про ненадання платіжного документа на сплату митним органам як підстави для невизнання податкового кредиту, а висновок про порушення платником податку вимог п.198.1 ст. 198 ПК України - безпідставним.

Також відповідачем протиправно поставлено право позивача на формування податкового кредиту та заявлення сум від'ємного значення для бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку в залежність від способу ведення бухгалтерського обліку.

І основні засоби, і довгострокові біологічні активи, відповідають визначенню необоротних активів, наведеному в п.3 П(с)БО-1 "Загальні вимоги до фінансової звітності". Саджанці лохини (голубики) здатні приносити економічні вигоди протягом періоду, що перевищує 12 місяців, є необоротними активами.

Необґрунтованим є також висновок податкового органу про відсутність права на податковий кредит та бюджетне відшкодування за операцією із ввезення на митну територію України саджанців лохини (голубики) як внесок до статутного фонду на тій підставі, що висадження багаторічних насаджень на орендованій земельній ділянці із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства здійснено без зміни угідь та виготовлення проектно-кошторисної документації.

Податковим органом не спростовано реальності операції із ввезення на митну територію України необоротного активу у вигляді саджанців лохини (голубики) як внесок до статутного фонду, не спростовано і факт сплати податку на додану вартість за наявною митною декларацією. Посилання податкового органу про висадження багаторічних насаджень на орендованій земельній ділянці із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, але без зміни угідь та виготовлення проектно-кошторисної документації, є безпідставними, адже згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит не залежить від вказаних обставин.

Відповідно до вимог п.200.4 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі додатку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6 ст. 200 ПК України встановлено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

З дотриманням вищевказаних вимог податкового законодавства, позивачем відповідно до Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року (поданий 20.08.2015) відображене від'ємне значення з податку на додану вартість в сумі 334 130 грн., з них:

- від'ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 319 938,00 грн. (сума ПДВ сплачена при ввезенні на митну територію України необоротних активів - саджанців лохини (голубики));

- від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі - 15 139 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про порушення позивачем вимог п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України є протиправним.

Поскільки відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Крім того, механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість закріплено постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 N 39 "Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість".

Пунктом 7 Порядку визначено, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

За приписами п. 8 Порядку Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

Згідно з п. 9 Порядку на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, повний захист порушених прав позивача на отримання бюджетного відшкодування можливий лише з наданням органу державної казначейської служби:

- органом державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку - висновку про суми відшкодування податку на додану вартість;

- Державною фіскальною службою - узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Щодо податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 29.10.2015 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму - 15139 грн. слід зазначити, що відповідач в описовій частині акту перевірки не навів жодного посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують факт порушення позивачем податкового законодавства, а обмежився лише констатацією факту у висновку за актом перевірки без його належного обґрунтування. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що твердження відповідача про завищення позивачем залишку від'ємного значення з ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2015 року в сумі 15139 грн., належним чином не обґрунтований в акті перевірки, а тому податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 29.10.2015 року підлягає скасуванню, як протиправне.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" вул.Леніна,3,с.Дівочки,Черняхівський район, Житомирська область,12340

3,4- відповідачу/відповідачам:

Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Володарського,4,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ,04655

5-8 представникам товариства:

- ОСОБА_8, АДРЕСА_1

- ОСОБА_5, АДРЕСА_2

- ОСОБА_6, АДРЕСА_4

- ОСОБА_7, АДРЕСА_3 - ,