Справа № 754/7271/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/377/16
Справа №754/7271/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Клочко І.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 10 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. 17 грудня 2015 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що при призначенні пенсій за віком, зокрема, документи, що засвідчують особливий статус особи, тобто посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою Постановою Державного комітету СРСР по праці та аварії на ЧАЕС від 09.03.1988р. №122. Оскільки позивач не має можливості отримати довідку за формою №122 через ліквідацію підприємства, останній звернувся до суду з завою про встановленні факту, що має юридичне значення. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року встановлено факт, що ОСОБА_1 у період з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року працював на роботах по ліквідації наслідків аварії та запобіганню забруднення навколишнього середовища в 30-кіломентровій зоні (зоні відчуження) Чорнобильської АЕС. 11 травня 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак листом від 13.05.2016р. йому було відмовлено, а тому позивач змушений звернутись до суду з адміністративний позовом, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.ст. 55, 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення до управління пенсійного фонду з 10 грудня 2015 року.

Лівобережне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало до суду заперечення щодо позовних вимог позивача, в яких представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є незаконними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

10 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії, відповідно до ст.. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

17 грудня 2015 року УПФУ в Деснянському районі відмовило позивачу у призначення пенсії, посилаючись на те, що до заяви про призначення пенсії позивачем не було додано довідки форми №122, яка видається на підставі первинних документів та документального підтвердження виконання робіт саме в зоні відчуження та виплати заробітної плати по підвищеним тарифним ставкам або посадовим окладам за таку роботу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 у періоди: з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року працював на роботах по ліквідації наслідків аварії та запобіганню забруднення навколишнього середовища в 30-кіломентровій зоні (зоні відчуження) Чорнобильської АЕС.

11 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 повторно звертається з заявою про призначення йому пенсії, враховуючи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року.

13 травня 2016 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно відмовляє в призначення позивачу пенсії, посилаючись на те, що вищевказаним рішенням встановлено факт роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС, але не визнано дій управління неправомірними щодо відмови в призначенні пенсії, а тому призначити пенсію із зниженням пенсійного віку по наданим документам не має підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 працював на роботах по ліквідації наслідків аварії та запобіганню забруднення навколишнього середовища в 30-кіломентровій зоні (зоні відчуження) Чорнобильської АЕС у періоди: з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року.

Відповідно до п.1 ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, якщо учасники ліквідації аварії на ЧАЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві надані докази документального підтвердження виконання робіт саме в зоні відчуження лише 11 травня 2016 року, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання пенсії із зниженням пенсійного віку лише з 11 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

За нормами п.1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку - протиправними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.ст. 55, 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 11 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий