Справа № 262/4447/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Київ К/800/46960/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька на постанову Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, -

встановив:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, зобов'язати відповідача призначити їй таку пенсію.

Постановою Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, позов задоволено. Визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька від 4 жовтня 2012 року № 1603 щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 27 вересня 2012 року.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) з 26 серпня 2008 року, що підтверджується довідкою відповідача від 15 жовтня 2012 року № 628.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни, з 13 грудня 2006 року.

Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 14 травня 2008 року встановлено, що ОСОБА_4 знаходилась на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

У витязі з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 5 червня 2012 року № 288 зазначено, що захворювання молодшого сержанта у відставці ОСОБА_5 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Аналогічні відомості містяться і в експертному висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 6 лютого 2007 року № 203.

ОСОБА_4 на день смерті свого чоловіка мешкала з ним спільно, в подальшому в повторний шлюб не вступала.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька від 4 жовтня 2012 року № 1603 ОСОБА_4, відповідно до поданої нею заяви від 27 вересня 2012 року, відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки вона не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, що в даному випадку є зміною одного виду пенсії на інший.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Зі змісту примітки до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII слідує, що до військовослужбовців належать: військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори.

Згідно частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (пункт 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 цієї ж статті Закону № 1058-IV визначено, що до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

У відповідності до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на зазначені норми права та встановлені обставини у справі суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з того, що ОСОБА_4 має право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки знаходилась на утриманні свого чоловіка, який помер від захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у повторний шлюб не вступала та на час звернення до відповідача отримувала пенсію за віком.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 липня 2013 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька - залишити без задоволення.

Постанову Пролетарського районного суду міста Донецька від 22 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.