Справа № 809/683/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. № 809/683/16

16 год. 15 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача Кічури Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2016 року Державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, податку на доходи фізичних осіб, податку з доходів фізичних осіб, єдиного податку, штрафу та пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснила, що проведеною податковим органом плановою виїзною перевіркою фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами вищевказаної перевірки виявлено порушення відповідачем положень Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано 79 687 грн. податку з доходів, 33 954,87 грн. єдиного податку, 5 240,1 грн. податку з доходів найманих працівників, 294 532 грн. податку на додану вартість та застосовано відповідні штрафні санкції, про що прийняті податкові повідомлення-рішення за №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 28.10.2013 року. Крім того відповідачем шляхом подання податковому органу деклараціЇ самостійно визначено грошове зобов'язання по єдиному податку. Зазначила, що у зв'язку з несплатою основного платежу та штрафних санкцій ОСОБА_2 нараховано пеню. Позов просила задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, поштове відправлення із повісткою, направлене відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулося до суду без вручення в зв'язку з закінченням терміну зберігання. В такому випадку у відповідності до ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, оскільки повернене поштове відправлення з повісткою невручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що повістка вручена належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі-ПКУ) визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст.38ПКУ).

Відповідно до п.п.36.1, 36.2 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Положенням п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України зазначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року.

За наслідками вказаної перевірки складено акт №2751/09-15-17-2-09/НОМЕР_5 від 16.10.2013 року, в якому відповідачем зроблено висновок про порушення положень Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано 79 687 грн. податку з доходів від підприємницької діяльності, 33 954,87 грн. єдиного податку, 5 240,1 грн. податку з доходів найманих працівників, 294 532 грн. податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції (а.с. 33-52).

Відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки, позивачем на підставі підпункту 54.3.2. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України винесено податкові повідомлення-рішення за №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 28.10.2013 року, якими збільшено розмір вищевказаних податків та нараховані штрафні санкції зокрема з податку на додану вартість в розмірі 73 633 грн., податку на доходи фізичних осіб - 11700 грн., податку з доходів найманих працівників 1 820 грн., та у зв'язку з незберіганням документів протягом установлених строків, та ненадання оригіналів чи копій документів контролюючим органам при здійсненні податкового контролю застосовано санкцію в сумі 510 грн. (а.с. 24-32).

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПКУ пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом, а при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом. У відповідності до приписів даної норми Кодексу відповідачу нараховано пеню по податку на додану вартість в розмірі 67 186,29 грн., по податку на доходи фізичних осіб 2 393,46 грн. та 14 759,58 грн., по єдиному податку 4 897,87 грн. та 226,68 грн.

Загальна сума заборгованості становить 563 689,83 грн., в тому числі сума боргу основного платежу по єдиному податку складає 1 721,48 грн., що виник внаслідок несплати задекларованої суми згідно декларації від 22.01.2016 року та суми несплати донарахованих основних платежів та штрафних санкцій згідно акту документальної перевірки та повідомлення-рішення № по податку на додану вартість в сумі 368 165 грн., №по податку на доходи фізичних осіб - 91 387 грн., у зв'язку з частковою сплатою стягненню підлягає 68 194,93 грн., № по податку з доходів найманих осіб - 7 060,1 грн., № по єдиному податку з фізичних осіб 33 954,87 грн., у зв'язку з частковою сплатою стягненню підлягає 28 642,44 грн., № штрафні санкції в сумі 510 грн., у зв'язку з частковою сплатою стягненню підлягає 442 грн.

За наслідками судового розгляду суд погоджується з правомірністю стягнення з позивача вищевказаного податкового боргу з огляду на нижчевикладене.

У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно п.56.18 ст.56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні встановлено, що як вбачається з пояснень представника позивача, вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в судовому порядку. Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 року по справі № 809/480/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №, №, №, № від 28.10.2013 року позовну заяву залишено без розгляду. Дана ухвала набрала законної сили 04.11.2014 року.

За таких обставин, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, грошові зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в сумі 368 165 грн., по податку на доходи фізичних осіб - 68 194,93 грн., по податку з доходів найманих осіб - 7 060,1 грн., по єдиному податку з фізичних осіб - 28 642,44 грн., та штрафних санкцій - 442 грн. є узгодженими.

Окрім того статтею 49 ПКУ визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до органу державної податкової служби.

Згідно п.49.1 ст.49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. При цьому платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді( п.49.2ст.49 ПКУ).

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 ПКУ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно п.203.1 ст.203 ПКУ податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного (податкового) місяця.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі вищевказаної норми Кодексу відповідачем 22.01.2016 року подано до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області податкову декларацію з єдиного податку. Таким чином, шляхом подачі даної декларації ОСОБА_2 самостійно визначив та узгодив податкове зобов'язання з єдиного податку в розмірі 1 1 721,48 грн. (а.с.25).

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПКУ платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1 цієї статті для подання декларації.

Однак, в порушення вимог даної норми Кодексу ОСОБА_2 у встановлений строк суму податкового зобов'язання не погасив.

Згідно п.57.3 ст. 57 ПКУ у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Однак суму податкового боргу відповідач у встановлений строк не сплатив, що підтверджується даними в судовому засіданні поясненнями представника позивача.

У відповідності до приписів п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПКУ пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом, а при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні- рішенні згідно із цим Кодексом. У відповідності до приписів даної норми Кодексу відповідачу нараховано пеню в розмірі 8, 97 грн, що підтверджується дослідженою судом особовою карткою платника податків та довідкою про борг.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, з єдиного податку податковим органом було нараховано пеню в розмірі 67 186,29 грн., 2 393,46 грн. та 14 759,58 грн., 4 897,87 грн. та 226,68 грн. відповідно.

Згідно п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

На підставі вищенаведеного податковим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ф за №17267-25 від 01.12.2015 року на суму 585 914,21 грн., яка отримана останнім 03.12.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій підприємства зв'язку та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24).

Однак як вбачається з пояснення представника позивача зазначену в вимозі суму податкового боргу відповідач в повністю не погасив.

Відповідно до приписів п.59.5 ст.59 ПКУ у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного податковим органом інших вимог платнику не надсилалось.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст. 59 ПКУ).

Таким чином загальна сума заборгованості ОСОБА_2 складає 563 689,83 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний зв'язок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення. Наявність податкового боргу відповідача підтверджується витягами з облікової картки платника податків, розрахунками сум заборгованості та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкового боргу в загальній сумі 563 689,83 гривень є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі ч.1 ст.67 Конституції України, п.56.11, пп.56.17.5 п.56.17 ст.56, п.57.3 ст.57, п.87 ст.87 Податкового кодексу України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в дохід Державного бюджету України податковий борг в загальній сумі 563 689 (п'ятсот шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) гривень 83 копійки.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 04.07.2016 року.