Справа № 750/5220/16-а
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5220/16-а
Провадження № 2-а/750/412/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

секретаря Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

30.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача з приводу відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати, починаючи з 01.12.2015, в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013; зобовязання відповідача здійснити перерахунок розміру його пенсії із зазначених вище підстав, з урахуванням усіх видів доплат і надбавок, починаючи з 01.12.2015 року на підставі довідки № 4-22/13 від 28.04.2016 року, виданої Деснянською районною у м. Чернігові радою.

Ухвалою судді від 31.05.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали, подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Ухвалою судді від 14.06.2016 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, до початку судового розгляду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та подав до суду письмові заперечення, де зазначив, що чинне законодавство України не передбачає можливість перерахунку розміру позивача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач з 19.03.2009 року перебуває на обліку відповідача і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої сплачено внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

28.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії, в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим службовцям органів місцевого самоврядування.

Листом від 18.05.2016 року відповідач інформував позивача про відмову в задоволенні її вимог з тих підстав, що з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Статтею 371 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, позивач є таким, що набув за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII статтю 371 Закону № 3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (далі Постанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови № 865 (в редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013 (далі Постанова № 1013) до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (28.04.2016), не було визначено порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Цей порядок не визначений і на теперішній час.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (2014 рік), за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Тому, бездіяльність держави в особі Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання таким чином громадян у правовій невизначеності, слід кваліфікувати як невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу розміру її пенсії згідно статті 371 Закону №3723-XII, у зв'язку з підвищенням посадових окладів Постановою № 1013 починаючи з 01.01.2016, є протиправними.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання відповідача на пункт 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, яким визначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому що наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

За таких обставин, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 94, 158 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України з приводу відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% суми заробітної плати працюючого службовця органів місцевого самоврядування, починаючи з 01.05.2016 року, в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим службовцям органів місцевого самоврядування на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати працюючого службовця органів місцевого самоврядування, починаючи з 01.05.2016 року (з урахуванням усіх надбавок і доплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування), в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим службовцям органів місцевого самоврядування на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та на підставі довідки № 4-22/13 від 28.04.2016 року, виданої Деснянською районною у м. Чернігові радою та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 551 грн 20 коп. у відшкодування судових витрат, за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів у порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя Л.В.Карапута