Справа № 335/6381/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6381/16-а 2-а/335/192/2016
(в порядку скороченого провадження)
2 липня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про зобовязання здійснити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі УПСЗН), в якому просив зобовязати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня в повному обсязі за 2013, 2014, 2015, 2016 р. (тобто сплатити недоплачену суму у розмірі 17 145 гривень).
В обґрунтування позову зазначив, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни. Він звернувся до відповідача із заявою про виплату йому вищезазначеної допомоги, на що йому було повідомлено про те, що допомогу він отримує у передбаченому законом розмірі. Зазначає, що чинна редакція статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає виплату такої допомоги у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Відтак, відповідач недоплатив йому суму допомоги за вищевказаний період в загальному розмірі 17 145 гривень. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 червня 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
1 липня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми діючого законодавства зазначив, що з його боку не були допущені порушення прав та законних інтересів позивача. Допомога позивачеві виплачується у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 141. Щодо вимог за 2013-2015 р.р. зазначив про пропуск позивачем строку звернення до суду. Просив у позові відмовити.
Ухвалою суду від 2 липня 2016 р. залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання виплатити допомогу за 2013-2015 р.р.
Відтак, предметом розгляду у справі залишилися вимоги щодо виплати соціальної допомоги до 5 травня за 2016 р.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень (арк. справи 4).
Згідно з відповіддю УПСЗН від 5 травня 2016 р. № Б-192-0/01-16 на звернення позивача з приводу отриманої разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня протягом 2013-2016 рр. відповідач повідомив, що виплата допомоги у 2016 році була здійснена у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» виплата зазначених коштів здійснена за місцем отримання пенсії у розмірі 2 310 гривень (арк. справи 6).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (зі змінами та доповненнями) визначено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах (для ІІІ групи) 7 мінімальних пенсій за віком.
Тому позивач користується правом на отримання грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком до 5 травня щорічно відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.
Доводи відповідача про відсутність бюджетних коштів суд вважає непереконливими, оскільки Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Виплата допомоги має бути здійснена виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший закон, який би визначав мінімальний розмір пенсії за віком.
У 2016 році розмір разової грошової допомоги, який визначено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не змінювався.
Тому по відношенню до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою визначено інший розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку разової грошової допомоги слід керуватися Законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом, яким є Постанова Кабінету Міністрів України.
Отже, при нарахуванні разової грошової допомоги у 2016 році відповідач мав керуватися вимогами зазначеного Закону та виплатити позивачеві допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, тобто 7 910 гривень (1 130 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік») х 7 = 7 910 гривень). Відтак, розмір недоплаченої суми допомоги становить 5 600 гривень.
Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобовязання відповідача провести виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 р. у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже сплаченої частини допомоги.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району виплатити ОСОБА_1 одноразову щорічну грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням отриманої ним частини суми допомоги.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 2 липня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова