Справа № 200/27086/15-а (2а/200/455/15)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 рокусправа № 200/27086/15-а (2а/200/455/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 р. по справі № 200/27086/15-а(2а/200/455/15) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача видати йому дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 10 серпня 2004 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження № 2/277-04 від 10 серпня 2004 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно відмовив йому у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло з посиланням на відсутність заяв та документів інших співвласників.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, задовольнивши позовні вимоги. На думку апелянта, відповідач своєю бездіяльністю перешкоджає йому у здійсненні права власності на нерухоме майно. В якості підстави для відмови відповідач послався на відсутність відповідних заяв та документів інших співвласників квартири на видачу дублікату. Разом з тим, діюче законодавство не містить заборони на видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло іншому співвласнику за умови належності майна на праві спільної часткової власності декільком особам.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

Судом у відповідності до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі - Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі рішення сесії УІІ скликання Дніпропетровської міської ради № 7/3 від 16.03.2016 року.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську зареєстровано 12.10.2004 року за громадянами: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданим Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а.с.10). Копія зазначеного свідоцтва свідчить про те, що згідно розпорядження № 2/277-04 від 10.08.2004 року зазначеним особам квартира передана в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.9).

Колегія суддів звертає увагу на те, що як свідоцтво, так і витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, складені державною (українською) мовою. Прізвища одного із співвласників в цих документах зазначене як «ОСОБА_1».

Разом з цим, до суду із позовом про зобов'язання відповідача видати дублікат право встановлювального документу на зазначену квартиру звернувся ОСОБА_1, особа якого встановлена за паспортом громадянина України НОМЕР_1, виданим 28.05.2009 року.

Та обставина, що прізвище особи, на яку зареєстровано право власності на квартиру, не відповідає прізвищу особи, яка звернулась за отриманням дублікату свідоцтва про право власності, є беззаперечною підставою для відмови у задоволенні заяви.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири. Проте, ця обставина копією свідоцтва про право власності та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, не підтверджена.

Пунктом 48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначалось, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав:

1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа;

2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор органу державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та суб'єкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.

Отже законодавством був встановлений певний порядок дій власника нерухомого майна у випадку втрати свідоцтва про право власності. З 01.01.2016 року діє Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року, пунктом 50 якого передбачений порядок звернення власника втраченого свідоцтва про право власності та розгляд заяви державним реєстратором.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Незважаючи на те, що судом першої інстанції неправильно встановлена обставина того, що ОСОБА_1 є співвласником квартири, ( за зазначеними вище документами ним є ОСОБА_4), оскаржене рішення суду з цієї підстави скасуванню не підлягає, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір. Спори щодо права власності вирішуються в порядку цивільного судочинства, тому помилково встановлена постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 р. по справі № 200/27086/15-а(2а/200/455/15) обставина належності ОСОБА_1 зазначеної вище квартири не може бути застосована як преюдиціальна обставина і не звільняє від доказування при розгляді інших спорів за участю ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 р. по справі № 200/27086/15-а(2а/200/455/15)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко