Справа № 278/496/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Грубіян Є.О.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" червня 2016 р. Справа № 278/496/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "28" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просила зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Житомирському районі Житомирської області відновити нарахувння та виплату пенсії, як інваліду третьої групи, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 1 червня 2015 року та в подальшому.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 постанови КМУ від 16.12.2015 року № 1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" реорганізовано шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України. Зокрема, в додатку 1 вказаної постанови УПФ в м. Житомирі та УПФ в Житомирському районі реорганізуються в Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "28" березня 2016 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 за період з 01 червня по 31 серпня 2015 року та залишено позов в цій частині без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 24 листопада 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області та є інвалідом третьої групи захворювання пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.5-6).

Судом встановлено, що згідно розпорядження Житомирського міського голови від 1 вересня 2011 року, ОСОБА_3 призначено на посаду заступника директора департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради (а.сп. 8).

З 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 призупинено виплату пенсії на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року.

Вказана обставина стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задовольнні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з частиною 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (зі змінами, внесеними Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року) тимчасово, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних у даній справі правовідносин, в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (зі змінами, внесеними Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року) тимчасово, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних у даній справі правовідносин, в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Водночас, пунктом 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та інших спеціальних законів.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У зв'язку із цим, необхідно констатувати, що вказаний в пункті 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, а тому з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про державну службу" та інших спеціальних Законів щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

Враховуючи те, що з 01.06.2015 року для позивача як державного службовця скасовано норми, що передбачають право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", колегія суддів прийшла до висновку, що відсутні правові підстави для припинення виплати позивачу пенсії за віком, яку призначено відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", у зв'язку з чим відпали підстави для призупинення виплати йому пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2016 року справа №333/6710/15-а.

Статею 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Стаття 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 4.Х1.195( (Європейська конвенція про захист прав і основних свобод людини) (далі Конвенція) передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин майнового стану, народження або інших обставин.

Зі змісту статті 18 Конвенції вбачається, що обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду Україна № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акта прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване ст.46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства, а тому висновки суду щодо обгрунтованості позовних вимог у названій частині є вірними.

З огляду на викладене, оскільки ухвалою суду від 29.06.2016 р. позов ОСОБА_3 за період з 01 червня по 31 серпня 2015 року залишено без розгляду, то право позивача на поновлення пенсії підлягає захисту з 01 вересня 2015 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не встановив належним чином всі обставини справи та зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанова суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "28" березня 2016 р. скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3, як інваліду ІІІ групи, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 вересня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" липня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області пл. Польова, 8,м.Житомир,10009

- ,