Справа № 2-а-39/09/1505
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2010 р.Справа № 2-а-39/09/1505

Категорія:2.31.1Головуючий в 1 інстанції: Боярський О.О.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

при секретарі Тимошенко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

10.09.2007р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, згідно з уточненнями до позову, просив визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню йому щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (категорія 2) за 2000-2005рр. виходячи із розміру 26,70грн., за 2006-2007рр. виходячи із розміру 100грн.; стягнути з відповідача 9654,80грн. недоотриманих сум допомоги на оздоровлення за 2000-2007рр./а.с.40-42/

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2009р. позов задоволено частково; визнано неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення позивачу за 2000-2005 роки виходячи із розміру 26,70грн., за 2007р. виходячи із розміру 100грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2000-2005рр. та за 2007р. в сумі 7879,80грн.

Не погоджуючись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обгрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2. /а.с.29/

Згідно листа відповідача від 15.08.2007р. № 50/1418 та виписки з банківського рахунку, ОСОБА_1 була нарахована і виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2000рік у лютому 2001року в сумі 26,70грн., за 2001-2002 роки у липні 2003 року в сумі 26,70грн., за 2003 рік - у грудні 2003 року в сумі 26,7грн., за 2004 рік у серпні 2004 року в сумі 26,70грн., за 2005 рік у червні 2005 року в сумі 26,70грн., за 2006 рік у липні 2006 року у сумі 100грн., за 2007 рік 12 липня 2007 року у сумі - 100грн. /а.с.7, 43-44/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції помилково поновив пропущений позивачем строк звернення до суду, оскільки позивач не надав поважні причини пропущення строку звернення до суду.

Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частинами 2, 3 статті 99 КАС (чинній на момент звернення позивача до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку. Зокрема, суд першої інстанції не з'ясував, чи звертався позивач до Управління із заявою про виплату допомоги, якщо так - то коли, і чи приймалося останнім рішення про відмову в її виплаті.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги за 2000-2005рр. підлягають залишенню без розгляду на підставі ст. 100 КАС України (в редакції від 10.07.2010р.).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, у 2007 році була передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Дію абзацу четвертого частини четвертої статті 48 Закону зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р.

Разом з тим, зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006р., визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України, вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.48 Закону щодо виплати у 2007 році щорічної допомоги на оздоровлення в повному обсязі.

Відповідно до резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 відповідачем вказана допомога за 2007 рік виплачена позивачу 12.07.2007р. не в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 201, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області задовольнити частково, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2009 року змінити, виклавши регулятивну частину судового рішення в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області стосовно неповного нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з пяти мінімальних заробітних плат на час виплати за відповідний період, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги в іншій частині залишити без розгляду».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: