Справа № 367/8225/15-а
Суддя: Кухленко Д. С.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8225/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кухленко Д.С.,

при секретарі Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського управління соціального захисту населення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1, народилась в місті Донецьку, даний факт зазначений в її паспорті, там проживала з моменту народження до 2014 року. До 25 грудня 2013 року про її місце реєстрації в м. Донецьку маються відмітки в паспорті. В місті Донецьку народились дві її доньки - ОСОБА_2, 1993 року народження і ОСОБА_3, 2000 року народження. До 2012 року вона разом з доньками постійно проживала в м. Донецьку в квартирі, яка належала їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1, за цією адресою була зареєстрована позивач і її діти.

В зв'язку з заборгованістю по кредиту, вона була вимушена продати зазначену квартиру і розрахуватися з банком. Продаж квартири підтверджується договором купівлі - продажу від 16.08.2012 року. Продаж квартири , в якій вона проживала разом з доньками стала підставою зняття з реєстрації. 14.08.2012р. була знята з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним штампом в моєму паспорті.

Із своє приятелькою, позивач домовилась, що вона тимчасово, строком на один рік,

зареєструє її за адресою свого проживання: АДРЕСА_3. З 19.09.2012 по 25.12.2013 року вона була зареєстрована за вказаною адресою, про що мається в паспорті відповідний штам.

В подальшому з 25.12.2013 року протягом п'яти місяців проживання в Донецьку по травень 2014 року я проживали без реєстрації. З міста Донецька була вимушена виїхати разом з дітьми, як з зони проведення антитерористичної операції, спочатку в м. Запоріжжя, а з серпня 2014 року в м. Ірпінь. З серпня 2012 року і до моменту виїзду з м. Донецька, як з зони проведення антитерористичної операції, вона разом з дітьми проживала в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Проживаючи в м. Донецьк, позивач працювала як фізична особа-підприємець, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб тв. Фізичних-осіб підприємців, в якій зазначено, що місце проживання фізичної-особи підприємця ОСОБА_1: 83095, АДРЕСА_3. Для здійснення своєї підприємницької діяльності вона орендувала нежитлове приміщення в АДРЕСА_5, про що свідчить Договір оренди нежитлового приміщення від 02.02.2014 року, укладений строком до 31.12.2014 року.

Старша донька позивача - ОСОБА_2 навчалась в Донецькому національному Університеті на правовому факультеті, та в листопаді 2014 року перевелась на навчання до м. Вінниця, в зв'язку з переведенням туди Донецького національного Університету. ЇЇ молодша донька - ОСОБА_3 навчалась в м. Донецькі в середній школі №96. З 26.08.2014 року вона разом з доньками проживають в м. Ірпінь за адресою: АДРЕСА_6.

Для отримання статусу особи, яка є внутрішньо перемішеною з зони АТО, позивач звернулась до Ірпінського міського управління соціального захисту населення. Рішенням №6 від 02.03.2015 року їй було відмовлено в отриманні статусу переміщеної особи, в зв'язку з зняттям її з реєстрації з 23.12.2013 року.

В зв'язку з відмовою надання позивачу і її дочці - ОСОБА_3 статусу внутрішньо переміщених осіб, вони не отримують належні їм виплати по компенсації проживання, а її дочка не отримує соціальну допомогу по втраті годувальника, оскільки її батько помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.09.2005 року.

Вважає, що Ірпінським міським управлінням соціального захисту населення було порушено їхнє право на отримання статусу тимчасово переміщених осіб виходячи з вищенаведеного та просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідків наступних осіб: ОСОБА_4: адреса проживання: АДРЕСА_7; ОСОБА_5: АДРЕСА_6.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати дії Ірпінського міського управління соціального захисту населення, щодо відмови у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб протиправними. Зобов'язати Ірпінське міське управління соціального захисту населення взяти на облік, як внутрішньо-переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та видати їм довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просять розглянути позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського міського управління соціального захисту населення в їхню відсутність. Про час і дату засідання призначеного на 10.05.2016 року о 16:00 повідомлені належним чином. Позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що у зв'язку з великою завантаженістю в роботі просять розглянути справу № 367/8225/15-а, судовий розгляд якої призначено на 10.05.2016 о 16.00 год., за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського управління соціального захисту населення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії у їхню відсутність. Позов не визнають повністю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народилась в місті Донецьку. В місті Донецьку народились дві її доньки - ОСОБА_2, 1993 року народження і ОСОБА_3, 2000 року народження(а.с.21-22). До 2012 року вона разом з доньками були зареєстровані та постійно проживали в м. Донецьку в квартирі, яка належала їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1. В зв'язку з заборгованістю по кредиту, вона була вимушена продати зазначену квартиру і розрахуватися з банком (а.с.12-18,25). З 19.09.2012по 25.12.2013 року тимчасово була зареєстрована з дітьми за адресою: АДРЕСА_3(а.с.18). З 25.12.2013 року протягом п'яти місяців проживали без реєстрації в м. Донецьку. В зв'язку з проведенням антитерористичної операції, позивач була змушена виїхати спочатку в м. Запоріжжя, а з серпня 2014 року в м. Ірпінь. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.02.2012р.(а.с.26), а відповідно до Свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_1, податкова адреса суб'єкта господарювання була змінена з «АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_3»(а.с.27). Для здійснення своєї підприємницької діяльності позивач орендувала нежитлове приміщення в АДРЕСА_5 згідно договору від 02.02.2014 року терміном до 31.12.2014 року(а.с.30-31).

Старша донька позивачки - ОСОБА_2 навчалась в Донецькому національному Університеті на правовому факультеті, та в листопаді 2014 року перевелась на навчання до м. Вінниця, в зв'язку з переведенням туди Донецького національного Університету(а.с.32) ЇЇ молодша донька - ОСОБА_3 навчалась в м. Донецькі в середній школі №96(а.с.33-37). З 26.08.2014 року позивач разом з доньками проживають в м. Ірпінь за адресою: АДРЕСА_6(а.с.38). Для отримання статусу особи, яка є внутрішньо перемішеною з зони АТО, позивач звернулась до Ірпінського міського управління соціального захисту населення. Рішенням №6 від 02.03.2015 року їй було відмовлено в отриманні статусу переміщеної особи, в зв'язку з зняттям її з реєстрації з 23.12.2013 року(а.с.39)

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітам (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

У відповідності до п. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У відповідності до п.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Однак, в підставах для відмови видачі довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб зазначених у п.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб» відсутня така норма, як відсутність реєстрації за місцем фактичного проживання. Так, у відповідності до п.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», у видачі відповідної довідки може бути відмовлено у випадках:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з'явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що відмова у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб є безпідставною, а позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб ", ст. ст. 2, 6, 160-163, 185, КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Ірпінського міського управління соціального захисту населення, щодо відмови у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб протиправними.

Зобов'язати Ірпінське міське управління соціального захисту населення взяти на облік, як внутрішньо-переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та видати їм довідку про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Д. С. Кухленко