Справа № 805/1558/16-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. Справа № 805/1558/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення солідарно з відповідачів одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Краматорського міського відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (відповідач 1), Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (відповідач 2) про стягнення солідарно з відповідачів одноразової грошової допомоги у розмірі 14010,41 грн..

До початку судового розгляду справи по суті у звязку з частковою сплатою суми заборгованості на користь ОСОБА_1 позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просив стягнути з Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області суму одноразової грошової допомоги у розмірі 12427,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 26.09.1995 року по 11.09.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді молодшого інспектора групи охорони обєктів Краматорського МВ УДСО при ГУМВС України в Донецькій області. Наказом №138о/с від 11.09.2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Проте, позивач зазначає, що при звільненні йому не було виплачено всі належні суми. Так, 14.04.2016 року позивач звернувся до Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області зі скаргою, в якій просив надіслати на його адресу довідку на наявну заборгованість та розмір середньомісячної заробітної плати. 06.05.2016 року позивачем отримано відповідь на вказану скаргу, з якої останній дізнався про нарахування відповідачем одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 14010,41 грн. Втім, зазначена сума заборгованості виплачена не була. Таким чином, з урахуванням часткової виплати вказаної заборгованості просив стягнути з відповідача суму одноразової грошової допомоги у розмірі 12427,74 грн.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає, що на момент розгляду справи відсутній предмет спору. Так, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 при звільненні була нарахована одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 14223,77 грн. 17.11.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості про перебування Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області у стані припинення. При прийнятті рішення про припинення відповідно до ст. 105 ЦК України було призначено ліквідаційну комісію, голову комісії та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог. Таким чином, починаючи з 17.11.2015 року відносини між Управлінням та його кредиторами перейшли до сфери регулювання статей 104-112 ЦК України, що визначають порядок припинення юридичної особи. В порядку, передбаченому статтями 111, 112 ЦК України, позивача віднесено до другої черги кредиторів та як кредитору другої черги 27.05.2016 року виплачено 525,66 грн. і 10.06.2016 року 1057,01 грн. грошової допомоги при звільненні. Таким чином, відповідач вказує на те, що на момент розгляду справи Управління має заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 12427,74 грн., яку буде виплачено у черговості та порядку, визначених законом. З огляду на викладене, вважає, що даний адміністративний позов поданий без достатніх на те підстав та не підлягає задоволенню.

Представники сторін не заперечували проти здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження, про що надали відповідну заяву.

Таким чином, керуючись ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 26.09.1995 року по 11.09.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді молодшого інспектора групи охорони обєктів Краматорського МВ УДСО при ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до наказу №138о/с від 11.09.2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

14.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління поліції охорони в м. Донецьку Національної поліції України зі скаргою на бездіяльність посадових осіб, яка виразилась у нездійсненні з ним повного розрахунку при звільненні щодо виплати зокрема, одноразової грошової допомоги. Так, в зазначеній скарзі позивач просив, зокрема, надати йому довідку про заборгованість та розмір середньомісячної заробітної плати.

29.04.2016 року Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області позивачу видано довідку №21/1-76л/к, з якої вбачається, що при звільненні ОСОБА_1 було нараховано одноразову грошову допомогу у розмірі 14223,77 грн. (до виплати 14010,41 грн.).

Щодо строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу про наявність невиплачених належних йому сум при звільненні з органів внутрішніх справ та їх розмір стало відомо при отриманні ним 06.05.2016 року довідки Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області від 29.04.2016 року №21/1-76л/к.

З вказаним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 02.06.2016 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв'язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення, тобто в межах місячного строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України.

В той же час, суд зазначає, що нездійснення остаточного розрахунку з працівником при його звільненні є триваючим правопорушенням, адже особа, з якою не проведений такий розрахунок, може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення.

Крім того, вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивачем не пропущено.

Правовідносини, повязані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 31.12.2007 року №499, а також Кодексом законів про працю України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до статті 1 Кодексу законів про працю України вказаний Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 2-1 Кодексу законів про працю України визначено, що Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Суд зазначає, що між сторонами немає спору щодо розміру невиплаченої позивачу суми заборгованості.

В день звільнення розрахунок проведений не був, що не оспорюється сторонами.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, з огляду на що на його користь підлягає стягненню одноразова грошова допомога у розмірі 12427,74 грн. (з урахуванням податків, зборів та інших обовязкових платежів).

Посилання відповідача 2 на факт перебування УДСО в стані припинення з 17 листопада 2015 року висновку суду по суті позовних вимог не спростовує, оскільки згідно з положеннями ст.ст. 116-117 КЗпП України перебування роботодавця в стані припинення не звільняє його від обовязку своєчасно розрахуватися із звільненим працівником та від відповідальності за невиконання цього обовязку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення солідарно з відповідачів одноразової грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 12427 (дванадцять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 74 копійки (з урахуванням податків, зборів та інших обовязкових платежів).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.