Справа № 826/9912/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9912/16

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 липня 2016 року м. Київ № 826/9912/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві

до

третя особа

Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління

юстиції у м.Києві

КПД "Ізумруд"

про

зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася з позовом до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві третя особа КДП"Ізумруд" про зобов'язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статі 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами 4 і 5 статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В порушення вимог пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у прохальній частині позову позивач не вказав в рамках якого виконавчого провадження та на підставі якої постанови накладено арешт на майно КДП «Ізумруд».

Так, частиною другою статті 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В ході ознайомлення з доданими до позовної заяви документами судом встановлено, що до позовної заяви додано документ про сплату судового збору, а саме: квитанцію № 284 від 28.05.2016 на суму 1378,00 грн.

Однак, суд зазначає, що Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) містить відомості про сплачений та зарахований судовий збір у справі № 826/694216 на підставі цієї ж квитанції.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Частина друга статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно з частини першої статті 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність належного доказу сплати судового збору позивачем, згідно вказаної квитанції.

З урахуванням викладеного, позовна заява є такою, що подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно з частиною другою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання вказаної ухвали суду.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур