Справа № 810/3650/15
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3650/15 Головуючий у 1-й інстанції Кушнова А.О. Суддя-доповідач Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару № 100260002/2015/000109/1 від 11 лютого 2015 року, № 100260002/2015/000094/1 від 10 лютого 2015 року, № 100260002/2015/000107/1 від 11 лютого 2015 року, № 100260002/2015/000101/1 від 10 лютого 2015 року, № 100260002/2015/000099/1 від 10 лютого 2015 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем для декларування поставленого йому товару подано до Київської міської митниці ДФС митні декларації: від 11 лютого 2015 року № 100260002/2015/169794 (поставка 735_1 відповідно до внутрішньої нумерації позивача); від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/169739 (поставка 735_2); від 11 лютого 2015 року № 100260002/2015/169791 (поставка 735_3); від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/169735 (поставка 735_4); від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/169737 (поставка 735_5) на товар цитрусові свіжі: апельсини солодкі, сорт «Valencia», не в первинній упаковці, розфасовані в 1600 карт. коробів, орієнтовно по 15 кг, призначені для кінцевого споживання людьми, врожай: січень 2015 року, термін придатності: 6 місяців, загальна чиста вага нетто - 24000 кг, виробник «ELWADI EXPORT CO. FOR AGRICULTURAL PRODUCTS».

Вартість товару визначена позивачем за першим методом (ціною контракту) на рівні 0,42558917 USD/кг (за митними деклараціями, поданими для митного оформлення 10 лютого 2015 року) та 0,42580167 USD/кг (за митними деклараціями, поданими для митного оформлення 11 лютого 2015 року) в залежності від курсу валюти.

Разом із митними деклараціями подані декларації митної вартості, в яких були задекларовані такі складові митної вартості товару: фактурна вартість товару зазначена в інвойсі, яка включає всі витрати, пов'язані із доставкою, пакування та транспортуванням товару до порту Дамьєта (Єгипет); витрати на транспортування оцінюваних товарів до П/п «Одеський морський торговельний порт»; витрати на страхування цих товарів.

Позивачем до митних декларацій додані: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); довідка про транспортні витрати (3007); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту (4103); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); договір про перевезення (4301); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервна позиція (5511); декларація про походження товару (7014); сертифікат якості (9000); договір страхування (9000).

Відповідач надіслав засобами електронного повідомлення вимоги про надання додаткових документів, в яких зазначено про необхідність подання митному органу документів для підтвердження митної вартості товарів та додаткових документів: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (замовлення), виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; за власним бажанням - інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Листами № 75 від 11 лютого 2015 року (поставка 735_1), № 62 від 10 лютого 2015 року (поставка 735_2); № 79 від 11 лютого 2015 року (поставка 735_3); № 67 від 10 лютого 2015 року (поставка 735_4); № 69 від 10 лютого 2015 (поставка 735_5) до митного оформлення додатково на вимогу митного органу надані такі документи: прайс-листи виробника товару; комерційні пропозиції.

За результатами перевірки митних декларацій та додатково поданих документів, що підтверджують визначену митну вартість, Київська міська митниця ДФС в особі митного посту «Східний» прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товарів: від 11 лютого 2015 року № 100260002/2015/000109/1 (поставка 735_1), від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/000094/1 (поставка 735_2), від 11 лютого 2015 року № 100260002/2015/000107/1 (поставка 735_3), від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/000101/1 (поставка 735_4), від 10 лютого 2015 року № 100260002/2015/000099/1 (поставка 735_5) та картки відмови в оформленні декларацій.

Отже, митний орган не погодився із заявленою митною вартістю товарів та визначив її за резервним методом визначення митної вартості товарів на рівні 0,90 USD/кг.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями про коригування митної вартості товарів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 32294926, місцезнаходження юридичної особи: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5) зареєстровано в якості юридичної особи 02 грудня 2002 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05 червня 2015 року.

22 січня 2015 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» (покупець) та «ELWADI EXPORT CO. FOR AGRICULTURAL PRODUCTS (Єгипет, продавець) укладено контракт купівлі-продажу товару - овочів і фруктів (а саме поставлялись цитрусові свіжі: апельсини солодкі, сорт «Valencia», код товару 08051020) № 735.

Згідно з п. 3.1 контракту, товар поставлявся на умовах FOB Damietta, Egypt, згідно з Інкотермс 2010.

Наведене підтверджується інвойсами від 30 січня 2015 року № 564А, № 564С, № 564В, № 564Е, № 564Б та довідками про транспортні витрати від 09 лютого 2015 року, в яких зазначено, що вантаж доставлявся по маршруту Порт Дамьєта (Египет) - Порт Одеса (Україна).

Відповідно до п. 2.1 укладеного контракту, ціни на товар зазначаються в інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термоупаковки, маркування, навантаження та витрати на митне оформлення вантажів в країні продавця.

Згідно з додатковою угодою до контракту № 3 від 02 квітня 2015 року, п. 8.1 контракту викладений у такій редакції: «платежі за товар, що поставляється за даним контрактом, буде здійснюватися шляхом грошового переказу в доларах США на банківський рахунок продавця таким чином: оплата проводиться через 14 календарних днів з дати митного оформлення товару в місці, вказаному в п. 3.3 контракту.

За змістом п. 3.3 контракту, місце митного оформлення товару: митний пост «Східний», Київська міська митниця ДФС, Україна, Київська область, с. Димитрово.

Згідно з платіжним дорученням про оплату транспортних витрат № 2761636 від 25 лютого 2015 року, оплату здійснено у сумі 517 051,52 грн.

Перевезення товару із порту Дамьєта (Єгипет) до порту Одеса здійснювалося морським перевізником компанією СМА CGM Shipping Agencies Ukraine на підставі договору № 378 від 19 квітня 2011 року.

Крім того, для митного оформлення надані довідки про транспортні послуги до договору № 735 від 22 січня 2015 року, в яких сума морського перевезення складає 26 846,572 грн. по кожній поставці, що відповідає інформації про транспортні послуги, що міститься в інвойсі на перевезення № UАІМ0262179 від 03 лютого 2015 року.

Як зазначено відповідачем в оскаржуваних рішеннях, заявлені декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: наявні розбіжності у документах, наданих митниці (у довідці про транспортні витрати вказано замовлення, яке декларантом не надано; в інвойсі зазначена передплата 50 %, а в додатковій угоді до контракту передбачена відстрочка платежу 14 днів, банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару декларантом не надано). Поданими додатковими документами декларантом розбіжності та недоліки не усунуто. Зважаючи на викладене, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення, відомості, що містяться в наданих декларантом документах є необ'єктивними, не піддаються обчисленню, не підтверджені належним чином документально.

У зв'язку з відмовою Київської міської митниці ДФС у митному оформленні, позивач на підставі ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленого до митного оформлення товару за новими митними деклараціями.

Після цього, представник ТОВ «Фоззі-Фуд» звернувся до митного органу із заявою про скасування рішення про коригування митної вартості товару № УБР 10/14-1940 від 29 квітня 2015 року, до якої додані додаткові документи, що підтверджують заявлену ТОВ «Фоззі-Фуд» митну вартість товару: копія платіжного доручення про оплату товару по поставкам 735_1 -735_5 № 25911 від 17 лютого 2015 року; копію банківської виписки про оплату товару по поставкам 735_1 -735_5 № 25911 від 17 лютого 2015 року; копія виписки з бухгалтерської документації щодо оплати товару за період з 10 лютого 2015 року по 03 квітня 2015 року; копія виписки з бухгалтерської документації про оплату транспортних витрат Ламан Шипінг Ейдженсі; копія виписки з бухгалтерської документації про оплату транспортних витрат СМА Сі Джи Эм Шипінг Эдженсіз; копія платіжного доручення про оплату транспортних витрат Ламан Шипінг Ейдженсі; копія платіжного доручення про оплату транспортних витрат СМА Сі Джи Эм Шипінг Эдженсіз; копія банківської виписки про оплату транспортних витрат Ламан Шипінг Ейдженсі; копія банківської виписки про оплату транспортних витрат СМА Сі Джи Эм Шипінг Эдженсіз; копія договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 018/20 від 01 червня 2010 року.

Листом № 2884/10/26-70/-62-04 від 13 травня 2015 року Київська міська митниця ДФС відмовлено у скасуванні рішень про коригування митної вартості товару.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України № 3018-VI від 15 лютого 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з п. 1.14 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24 травня 2012 року, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року у справі № К/800/12159/15.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 МК України, інформаційні ресурси органів доходів і зборів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Як зазначалося вище, позивачем до митних декларацій додані: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами (1602); міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730); коносамент (2761); довідка про транспортні витрати (3007); інвойс (3105); пакувальний лист (3141); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту (4103); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов'язаних з ним посередницьких договорів (4104); договір про перевезення (4301); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервна позиція (5511); декларація про походження товару (7014); сертифікат якості (9000); договір страхування (9000).

Відповідач надіслав засобами електронного повідомлення вимоги про надання додаткових документів, в яких зазначено про необхідність подання митному органу документів для підтвердження митної вартості товарів та додаткових документів: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (замовлення), виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; за власним бажанням - інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Листами № 75 від 11 лютого 2015 року (поставка 735_1), № 62 від 10 лютого 2015 року (поставка 735_2); № 79 від 11 лютого 2015 року (поставка 735_3); № 67 від 10 лютого 2015 року (поставка 735_4); № 69 від 10 лютого 2015 (поставка 735_5) до митного оформлення додатково на вимогу митного органу надані такі документи: прайс-листи виробника товару; комерційні пропозиції.

Колегія суддів вважає, що позивач надав митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, згідно з переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які ідентифікують оцінюваний товар, містять об'єктивні та достовірні дані, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено про те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення, відомості, що містяться в наданих декларантом документах, є необ'єктивними, не піддаються обчисленню, не підтверджені належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 53 МКУ. Обраний декларантом метод 1 не відповідає умовам, визначеним ст. 58 МК України, застосування першого методу неможливо.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявності передбачених частиною третьою чи четвертою статті 53 Митного кодексу України підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а саме: відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів зазначає, що виявлені відповідачем розбіжності, про які зазначено в оскаржуваних рішеннях відповідача, спростовуються наявними в матеріалах справи документами та не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому не впливають на митну вартість товарів.

Отже, відповідачем не наведено переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів під час вирішення справи також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 11 вересня 2012 року у справі № 21-262а12, від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15, в яких суд дійшов висновку, що за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року у справі № 21-591а15, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Між тим, такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень, не доведено обґрунтованості своїх рішень щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає неправомірними, необґрунтованими та передчасними дії Київської міської митниці ДФС щодо застосування резервного методу визначення митної вартості з урахуванням ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.