Справа № 757/13670/16-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Цокол Л.І. ,

при секретарі Сторожук Є. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП роти №4 батальйону №4 УПП у м. Києві Тихонюк С.В. про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
24.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАА №009102 від 18 березня 2016 року, складену інспектором патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві роти № 4 батальону №4 УПП у м. Києві лейтенантом поліції Тихонюк С.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, визнати дії інспектора незаконними та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства. Так, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, вирішуючи питання про складення постанови інспектор патрульної служби Тихонюк С.В. не прийняв до уваги те, що в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, враховуючи думку представника позивача, керуючись ст.128 КАС України, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.03.2016 лейтенантом поліції Тихонюк С.В., ІПП 4 роти 4 батальйону УПП в м. Києві, було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №009102, згідно якої 18.03.2016 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA SPORTAGE , д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по бул. Перова, 19А в напрямку Київського автомобільного ринку, зробив зупинку на смузі для маршрутно-транспортних засобів.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пункту п. 17.1 ПДР а дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 «дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» або 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.2 ПДР України передбачено, що за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.14 ПДР України передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10. 9.11 цих Правил.

Пунктом 9 ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 70 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що постанова серії ЕАА №009102 від 18.03.2016 підлягає скасуванню.

Крім того, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки дані твердження спростовані наданими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
позов задовольнити частково. Скасувати постанову серії ЕАА №009102 від 18 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч3 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510грн. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Цокол Л.І.