Справа № 331/4055/16-а
Суддя: Федченко(Павленко) І. М.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/103/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого райсуду м. Запоріжжя Федченко І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом в якому зазначив , що позивач з 25.12.1996 року знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від заробітної плати для розрахунку пенсії.

У квітні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції , що діяла на час призначення пенсії) з розміру 90% від стажу та заробітної плати з урахуванням Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» додатково надавши довідку прокуратури Запорізької області №18-285 вих-10 від 18.04.2016 р. про заробітну плату.

Згідно відповіді відповідача, вказано, що управління позбавлено можливості провести перерахунок пенсії позивачу, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних , на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання, призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає , що відмова відповідача є неправомірною, оскільки умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач зазначає , що набув право на пенсію з 25.12.1996 року, на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Позивач просить суд, визнати дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-285вих-16 від 18.04.2016 у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати неправомірними. Зобовязати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-285вих-16 від 18.04.2016 у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції , що була чинна на час призначення пенсії, а саме редакції №1789-ХІІ від 05.11.1991 р.), починаючи з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дії відповідача позивач вважає неправомірними і такими, що порушують конституційні права позивача на виплату пенсії за віком.

Відповідачем по справі надані заперечення. Відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач починаючи з 25.12.1996 року знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від заробітної плати для розрахунку пенсії. У квітні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції , що діяла на час призначення пенсії) з розміру 90% від стажу та заробітній платі з урахуванням Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» додатково надавши довідку прокуратури Запорізької області №18-285 вих-16 від 18.04.2016 р. про заробітну плату. Згідно відповіді відповідача, вказано, що управління позбавлено можливості провести перерахунок пенсії позивачу, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних , на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Позивач вважає , що відмова відповідача є неправомірною, оскільки умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Позивач зазначає , що набув право на пенсію з 25.12.1996 року, на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Відповідно вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників або у зв'язку із звільненням з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливостей проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Умови та порядок перерахунок пенсії прокурорам на час виникнення спірних правовідносин регламентовано статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, чинній як на час звільнення позивача та призначення пенсії. Право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі звільненням регламентовано частиною 13 статті 50-1 вищевказаного Закону, якою передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Викладення пункту 18 вказаної статті у новій редакції (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій у зв'язку зі звільненням із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії.

Таким чином, підстави як призначення так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII були визначені статтею 50-1, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників.

Позивач в квітні 2016 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої 18.04.2016 року прокуратурою Запорізької області довідки № 18-285вих-16 про заробітну плату .

ОСОБА_2 ПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя від 04.05.2016 року за № 64/Ф-9 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що п.5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у звязку з неприйняттям законів щодо норми пенсійного забезпечення осіб, які мали право на призначення пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» з 01.06.2015 року втратили чинність, а тому підстав для перерахунку пенсії не має.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно ст. 50- 1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, вказані норми закону, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач у квітні 2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали. Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Запорізької області від 18.04.2016 року про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1ЗУ «Про прокуратуру» ( у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на вересень 2007 року) з розрахунку 90% від середнього щомісячного (чинного) заробітку відповідної посади робітника прокуратури з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії.

Обираючи правову норму, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Відповідно постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім цього, відповідно рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, ОСОБА_2 державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини 1,2 статті 8, частина 2 статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1 статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11., відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

Внесені Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Судові витрати по справі підлягають стягненню відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991(в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-285вих-16 від 18.04.2016 року у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-285вих-16 від 18.04.2016 року у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції №1789-ХІІ від 05.11.1991 р.) починаючи з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Стягнути з Державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн.20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя І.М. Федченко

09.06.2016