Справа № 815/3108/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3108/16
УХВАЛА

29 червня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Тарасишина О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 Хафізулли до Державної міграційної служби України Управління ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 30 травня 2016 року № 224 та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 Хафізулли до Державної міграційної служби України Управління ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 30 травня 2016 року № 224 та зобовязання вчинити певні дії.

У позовній заяві позивач, в якості відповідача у справі, зазначив Державної міграційної служби України Управління ГУ ДМС України в Одеській області.

Разом з тим, у прохальній частині позовних вимог позивачем оскаржується рішення від 30 травня 2016 року № 224. Окрім того, позивач просить суд зобовязати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Враховуючи вищезазначене позивачу необхідно з обґрунтованим посиланням на приписи чинного законодавства України та у відповідності до вимог КАС України визначити зміст позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України - Позивач надає докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Суд звертає увагу позивача, що ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд сприяє вказаному обовязку сторони лише якщо сторона не може самостійно надати докази з зазначенням причин неможливості їх надання, що співвідноситься зі ст.106 КАС України щодо вимог до позовної заяви. Проте позивач не навів жодного обґрунтування з наданням відповідних доказів щодо неможливості виконати свій обовязок.

Позивач в прохальній частині позовних вимог просить суд скасувати рішення рішення від 30 травня 2016 року № 224, разом з тим до позовної заяви додав повідомлення Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській прийнятого на підставі рішення ДМС від 30.06.2016 року № 293-16.

Крім того, відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Судовому захисту підлягає порушене право рішеннями, які оскаржуються, тобто рішення, дії, які безпосередньо створюють юридичні наслідки у формі прав та обовязків.

Позивач в адміністративному позові оскаржує рішення від 30 травня 2016 року № 224, проте відповідне рішення до суду не надав, причин неможливості надання не зазначив.

Таким чином, згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку про те, що адміністративний позов слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Хафізулли до Державної міграційної служби України Управління ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 30 травня 2016 року № 224 та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 14.07.2016 року та розяснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тарасишина