Справа № 2-а-505/09/2117
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-505/09/2117

Категорія:2.19.4Головуючий в 1 інстанції: Сапронова Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Касєвич К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2009 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про визнання відмови неправомірною, зобовязання провести перерахунок пенсії, зобовязання виплачувати пенсію по інвалідності з подальшим її перерахунком відповідно до чинного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2009 року ОСОБА_1, звернувшись до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області, у судовому засіданні 24 березня 2009 року уточнив позовні вимоги, просив суд визнати неправомірною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з часу її призначення з 13 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2009 року адміністративний позов задоволений: визнано неправомірною відмову відповідача в перерахунку основної та додаткової пенсії позивачу у відповідності з ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в розмірі шести мінімальних пенсії за віком, додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю у розмірі 50 мінімальної пенсії за віком як інваліду чорнобильцю ІІІ групи, 1 категорії; зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок основної та додаткової пенсії з 13 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, відповідно до ст. ст. 49, 50 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано відповідача нарахувати та сплатити позивачу основну та додатково пенсії з урахуванням перерахунку.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом І інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість висновків суд, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання основної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком за з 13 травня 2008 року, та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 13 травня 2008 року.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, який відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи.

Суд першої інстанції правильно встановив, та сторонами не оспорюєьться право позивача на отримання державної пенсії та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Спір між сторонами виник з приводу розміру зазначених пенсійних виплат у 2008 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1 встановлюються у вигляді державної пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції закону від 06.06.1996р. розмір державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 в усіх випадках для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції закону від 06.06.1996 р. (яка набрала чинності 20 червня 1996 року), особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам IIІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідач в період з 13 травня по 31 грудня 2008 року отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, які є для нього основним джерелом існування (а.с. 9-10).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення підпункту 12, 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими вносились зміні до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З урахуванням цих змін з 01 січня 2008 року особам, віднесеним до категорії 1, призначалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах зокрема інвалідам IІI групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також змінами встановлювалось, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження по II групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В період з 22 травня по 31 грудня 2008 року діяла редакція ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до якої позивач мав отримувати державну пенсію в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та редакція ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до якої позивач мав отримувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інвалід II групи в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, є мінімальна пенсія за віком, яка розраховується у відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На підставі ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Матеріалами справи підтверджено та з наданих заперечень на позовну заяву вбачається, що в період з 22 травня по 31 грудня 2008 року позивач отримував державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у менших розмірах, ніж було передбачено діючим на той час законодавством.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної пенсії у вказаних розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дій відповідача, та зобовязання провести перерахунок основної та додаткової пенсій.

Однак суд першої інстанції не визначив чіткого періоду за який мають бути відновлені права позивача. Проте суд першої інстанції неправильно встановив період часу за який необхідно провести перерахунок пенсії та за якій дії відповідача були неправомірними.

З ухваленням Конституційним Судом України 22 травня 2008 року рішення № 10-рп/2008 про визнання неконституційними положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»ці норми втрачають чинність та не підлягають застосуванню з дня ухвалення рішення про їх неконституційність.

Таким чином, порушені права позивача мають бути відновлені за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа, але помилково не визначив період за який необхідно зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні постанови суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, постанова суд першої інстанції скасована з ухваленням нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 195, 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 207, ч. 2 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2009 року скасувати та ухвалити нову.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка Херсонської області в перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в розмірі шести мінімальних пенсії за віком, додаткової пенсії за шкоду завдану здоровю у розмірі 50 % відсотків мінімальної пенсії за віком як інваліду чорнобильцю третьої групи першої категорії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка Херсонської області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії з 22 травня по 31 грудня 2008 року відповідно до закону.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судове рішення складено у повному обсязі 18.10.2010 р.

Головуючий: суддя /підпис/ ОСОБА_2

суддя /підпис/ ОСОБА_3

суддя /підпис/ ОСОБА_4