Справа № 210/2135/16-а
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2135/16-а
Провадження № 2-а/210/63/16
У Х В А Л А

"09" червня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є.,

за участю секретаря - Лейбенко В.В., за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов фізичної особи-пІдприємця ОСОБА_4 до Криворізької міської ради про визнання рішення відповідача протиправним та скасування його окремих положень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємця ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати рішення Криворізької міської ради №169 від 24.12.2015 року в його частинах п.п.2.1,2.2,2.3, п.2 та пп.5.1 п.5 протиправним; стягнути з Криворізької міської ради судові витрати на його користь.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки прийняте відповідачем (як суб'єктом владних повноважень) рішення про передачу у власність чи в оренду земельної, ділянки є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства. Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок, реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Позивач фізична особа-підприємця ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати рішення Криворізької міської ради №169 від 24.12.2015 року протиправним та скасувати його частинах п.п.2.1,2.2,2.3, п.2 та пп.5.1 п.5. Рішення Криворізької міської ради №169 від 24.12.2015 року оренди земельної ділянки, наданої для розміщення фруктосховища (а.с.5).

Згідно із частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

За змістом пункту першого частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» ,судам розяснено, що у вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке. Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169,374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності. Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Отже, оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, спір стосується земельних відносин, відповідачем у справі є орган місцевого самоврядування, який реалізуює повноваження власника землі, тому даний спір має розглядатися господарським судом.

За таких умов, суд прийшов до висновку, що вказана позовна вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,17,157, 165, 186, 254 КАС України, постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 210/213 5/16-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Криворізької міської ради про визнання рішення відповідача протиправним та скасування його окремих положень.

Роз'яснити позивачеві, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якшо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом п'яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя: Р. Є. Скотар