Справа № 805/1198/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1198/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

24 червня 2016 року Справа № 805/1198/16-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., розглянув у порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” про розстрочення виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Керівника Краматорської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з серпня 2015 року по січень 2016 року в розмірі 755636, 66 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Краматорської місцевої прокуратури (далі по тексту - Прокурор) звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі по тексту – позивач, УПФУ) до Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” (далі по тексту – відповідач, ПАТ “КЗВВ”) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з серпня 2015 року по січень 2016 року в розмірі 755636, 66 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року адміністративний позов Керівника Краматорської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з серпня 2015 року по січень 2016 року в розмірі 755636, 66 грн. – задоволено.

23 червня 2016 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” про розстрочення виконання судового рішення в сумі 755636, 66 грн., визначивши порядок оплати шляхом внесення щомісяця рівних платежів протягом двох років шести місяців, починаючи з дати набрання чинності рішенням суду про розстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року.

Наведена заява вмотивована тим, що у зв’язку з проведенням АТО, ескалацією конфлікту у регіоні відповідача та значним впливом зазначених факторів на діяльність підприємства, а також з урахуванням важкого фінансового стану у теперішній час, підприємство не має можливості в повному обсязі погасити заборгованість. Також, у заяві відповідач посилається на те, що форс-мажорні обставини, які призвели до неспроможності відповідача вчасно виконати рішення суду, підтверджені у порядку, встановленому Законом України “Про торгово-промислові палати в Україні”, висновком Торгово-промислової палати від 06 серпня 2014 року № 2199/12.12- 03 (т. 2, а.с. 10-12). При цьому, зазначає, що ПАТ “КЗВВ” постраждало внаслідок артилерійських обстрілів, що призвело до простоїв внаслідок звільнення працівників, що не бажали працювати під час бойових дій, а також до знищення устаткування і обладнання, блокування роботи підприємства. Зазначені обставини призвели до стрімкого падіння фінансових показників та збитковості підприємства. З метою подолання негативних наслідків дії форс-мажорних обставин, керівництвом підприємства впроваджуються заходи щодо відновлення діяльності, пошуку нових ринків збуту та затвердження нової концепції товару.

Від позивача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення на такий тривалий строк, як 30 місяців. У обґрунтування заперечень відповідач послався на те, що виконавче провадження з примусового виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі № 805/1198/16-а не було відкрито, отже у відповідача відсутні підстави для звернення з заявою про розстрочення виконання рішення. На думку позивача, з заявою про відстрочення виконання судового рішення заявник має право звернутись лише при наявності відкритого виконавчого провадження. Крім того, зазначив, що пенсійним законодавством взагалі не передбачено надання відстрочок або розстрочок зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Прокурор надав у судове засідання клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники позивача та відповідача до судового засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) у разі відсутності сторони за наявності відповідного клопотання та у випадку, якщо відсутність сторони не перешкоджає слуханню справи по суті, справа може розглядатись судом в порядку письмового провадження, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі змісту ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути заяву ПАТ “КЗВВ” про розстрочення виконання судового рішення без участі представників сторін, що брали учать у розгляді справи.

Дослідивши заяву про розстрочення виконання судового рішення суду та надані до неї матеріали, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 2 ст. 263 КАС України передбачено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З огляду на те, що підставою розстрочки виконання постанови можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють або роблять неможливим її виконання у встановлені строки, на заявника покладається обов'язок доведення того, що виконання відповідного рішення суду обов'язково буде забезпечене в об'єктивній дійсності у вказані в заяві про розстрочку строки. Тобто, заявник повинен довести суду свою платоспроможність в межах стягнення в подальшому у строки, вказані у заяві.

Заявником зазначено, що керівництвом ПАТ “КЗВВ” активно впроваджуються заходи по відновленню роботи підприємства. Проте, суду не надано достатньо обґрунтованих доказів у підтвердження наявності укладених між підприємством та контрагентами договорів, та доказів, які б доводили реальну можливість отримання прибутку від виконання цих зобов’язань.

Також, ПАТ “КЗВВ” суду наданий баланс (звіти про фінансовий стан) на 31 березня 2016 року з якого вбачається наступне.

Викладене свідчить про те, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому стані та неспроможне відразу у повному обсязі виконати рішення суду добровільно.

Що стосується заперечень позивача про безпідставність звернення відповідача з заявою про розстрочення виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, то суд звертає увагу на наступне.

У пункті 2.1. Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2016 року у справі № 1-7/2013 (провадження № 5-рп/2013) зазначено наступне.

Відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх суб’єктів права власності і господарювання; усі суб’єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій її території; обов’язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п’ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів“ від 7 липня 2010 року № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об’єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід’ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України“ від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов’язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Нормами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР передбачено, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі № 805/1198/16-а не була оскаржена сторонами та набрала законної сили з 24 червня 2016 року, а тому вона підлягає обов’язковому виконанню. Оскільки відповідач зобов’язаний у встановленому чинним законодавством України порядку самостійно виконати судове рішення та розуміє, що його невиконання потягне за собою звернення позивача до органів Державної виконавчої служби з вимогою про примусове винонання цього рішення, що в свою чергу може привести до накладення арештів і повного зупинення роботи підприємства, ПАТ “КЗВВ”, користуючись своїм правом на виконання рішення суду в добровільному порядку законно звернулось до суду з заявою про розстрочення виконання постанови від 24 травня 2016 року по справі № 805/1198/16-а.

З огляду на викладене, суд вважає заперечення позивача щодо незаконності звернення ПАТ “КЗВВ” з заявою про розстрочення виконання рішення до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 24 травня 2016 року по справі № 805/1198/16-а безпідставними та вважає правомірним розгляд зазначеної заяви по суті.

Заперечення позивача в частині того, що чинне законодавство України не передбачає можливості надання відстрочки або розстрочки зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах суд також не може прийняти до уваги з огляду на те, що у даному випадку мова йде про розстрочку виконання судового рішення, можливість якого передбачена нормами процесуального права загальної дії, а не нормами спеціального законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, вимоги про відстрочення мають бути належним чином обґрунтовані, а судове рішення за наслідками їх розгляду мотивованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Розстрочення виконання судового рішення має бути наслідком встановлення судом наявності підстав, які б ускладнювали його виконання. Обов’язок доведення факту існування зазначених підстав за приписами ст. 71 КАС України покладений на заявника.

За висновком суду, ПАТ “КЗВВ” довело належними та допустимими доказами наявність обставин, що об’єктивно ускладнюють виконання судового рішення. Проте, суд вважає, що надання розстрочення виконання судового рішення на 30 місяців є довготривалим і може потягнути за собою негативні наслідки для позивача, який є державною установою, що забезпечує соціальний захист пенсіонерів.

Суд виходить з того, що з огляду на фінансовий стан ПАТ “КЗВВ”, вжиття заходів примусового виконання не забезпечить реального виконання судового рішення та невідкладного погашення заборгованості перед УПФУ, натомість може погіршити існуючий стан цього підприємства.

Таким чином, наявні підстави, передбачені ч. 1 ст. 263 КАС України для розстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року.

Заявник довів належними та допустимими доказами наявність передбачених ч. 1 ст. 263 КАС України підстав для розстрочення виконання судового рішення у справі 805/1198/16-а до червня 2017 року включно, тобто на 12 місяців.

Виконання постанови суду шляхом розстрочення протягом 12-ти місяців, на думку суду можливо за рахунок того, що підприємство отримає прибуток від підприємницької діяльності та покращить свій фінансовий стан за рахунок впроваджених керівництвом заходів щодо відновлення його стабільної діяльності, пошуку нових ринків збуту та затвердження нової концепції товару.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 4-12, 128, 160, 165, 185, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” про розстрочення виконання рішення суду – задовольнити частково.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.