Справа № 804/3915/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/3915/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Електропласт" до Державної податкової інспекції в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Такі висновки відповідачем зроблені на підставі проведеної ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Екологічні ресурси України» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. на підставі направлення на перевірку ТОВ «Екологічні ресурси України» від 13.01.2015 року № 6 разом з копією наказу від 13.01.2015 року № 7 про проведення перевірки.
Підставою для визначення позивачеві податкових зобов'язань стали висновки відповідача про відсутність факту реального вчинення господарських операцій та неможливість реального здійснення платником податків операцій у зв'язку з відсутністю у контрагента ТОВ «Екологічні ресурси України» необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності.
Однак позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважає його незаконним, у зв'язку з тим, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили у залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів або зобов'язували платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства.
Тому, можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у т. ч. недекларування своїх зобов'язань, несплата податку до бюджету, не знаходження за місцем реєстрації або інше, не є підставою для позбавлення платника податків права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ за операціями з такими контрагентами.
Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Всі податкові та видаткові накладні були складені сторонами у відповідності вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять такі обов'язкові реквізити як: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Крім того, позивач висловив незгоду із наказом на проведення перевірки, оскільки останній був прийнятий в той час, коли ще не минув строк протягом якого позивач повинен був надати затребувані документи.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
В судове засідання прибув представник відповідача, надавши письмові заперечення проти позову.
В письмових запереченнях зазначено, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, а доводи, наведені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства.
Перевіркою було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Екологічні ресурси України» було укладено ряд договорів. Однак документів, що підтверджують операції між підприємствами, позивачем не надано.
Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Податкова адреса позивача: м. Дніпропетровськ, пров. Людмили Мокієвської, буд. 20, кв.12.
На податковий облік позивача узято до ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська 09.09.2011 року за №8151.
В період з 29.12.2014 року по 16.01.2015 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ Електропласт» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Екологічні ресурси України» за період з 01.08.204 року по 31.08.2014 року.
За результатами проведеної перевірки складено Акт від 23.01.2015 року № 173/04-61-22-3/37804995.
Згідно з висновком Акту перевіркою встановлені порушення:
Так, перевіркою взаємовідносин позивача з ТОВ «Екологічні ресурси України» встановлено що між останніми було укладено ряд договорів.
Зокрема за умовами договору купівлі-продажу від 15.07.2014 №7-1227 сторони домовились про поставку електроізоляційних матеріалів.
Загальна ціна товару за цим договором визначається видатковими накладними.
Передання товару здійснюється на умовах самовивозу транспортом покупця. Передання товару здійснюється на складі постачальника, вул. Орбітальна, 13, м. Дніпропетровськ.
На перевірку надано видаткові та податкові накладні. Інших документів не надано, зокрема, товарно-транспортних накладних, документів щодо передання/приймання товару.
Наявність вказаних документів обумовлена правилами встановленими законодавством щодо підтвердження руху товару від продавця до покупця та можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції. Відсутні пояснення позивача щодо замовлення товару, спосіб, кількість та строки доставки. Відсутні дані хто безпосередньо брав участь у перевезенні товару, на якому транспорті перевозився товар та кому належить транспортний засіб.
Також між позивачем ТОВ «Екологічні ресурси України» укладено договір від 05.08.2014 №318 щодо виготовлення поліграфічної продукції за індивідуальним замовленням, наданим замовником.
За умовами договору поліграфічна продукція це: рекламний буклет, листівка. Роботи виконуються із матеріалів виконавця.
Кількість екземплярів поліграфічної продукції, рекламний буклет - 5000 штук, листівка 5000 штук. Встановлена вартість 25 440, 00 грн.
На перевірку надано податкову накладну та акт прийому-передачі виконаних робіт, номенклатура яких вказує на надання послуг щодо копірайтинг тексту, дизайн оригінал макета, перед друкарська підготовка, нагляд за друком, буклет та листівка.
Слід зазначити, що за умовами договору є виконання робіт щодо буклету та листівки і оплата встановлена саме за вказані види послуг. Як виникли інші види послуг та як оцінюється в грошовому розмірі робота за їх виконання встановити неможливо.
Крім того, необхідно вказати, що акт виконаних робіт та податкова накладна не дає можливість встановити за допомогою яких матеріалів були виконані роботи, якими особами та яким чином позивач використав у господарській діяльності надані йому послуги/виконані роботи.
Також між позивачем (замовник) та ТОВ «Екологічні ресурси України» (виконавець) було укладено договір від 01.08.2014 р. №2045 щодо організації інформаційного забезпечення.
Предметом договору є кардинальне реформування порядку по нарахуванню та сплати податку з ПДВ. Нові правила ПДВ. Здійснення розрахунків з нерезидентами та оподаткування ЗЕД - операцій.
Так, на перевірку надано видаткові та податкові накладні, а також акти приймання виконаних робіт, номенклатура яких містить назву - інформаційні послуги. При цьому, який вид інформаційних послуг та ким саме був виконаний не зрозуміло. Також не зрозуміло, в якому місці відбувалося надання вказаних послуг, мета надання послуг, використання в господарській діяльності позивачем.
Надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність таких робіт.
Між позивачем та ТОВ «Екологічні ресурси України» були укладені договори від 20.07.2014 р. №44/14, №42/14, №43/14 щодо надання послуг з проведення маркетингових досліджень.
За умовами вказаних угод виконавець проводить маркетингові дослідження на тему «Обзор українського ринку світодіодів», блоку живлення, електрокартона.
Обсяг, структура звіту, строки виконання робіт передбачені у технічному завданні, які в свою чергу до перевірки не надані. також не наданий звіт про виконання робіт.
З наданих документів неможливо встановити які маркетингові дослідження проводились, ким та в якій спосіб та як використано в господарській діяльності позивачем.
Також згідно договору від 01.07.2014 р. №142 ВР ТОВ «Екологічні ресурси України» (виконавець) зобов'язується надати ТОВ «ПКФ Електропласт» (замовнику) відповідно до його заявки вантажників і (або) різноробочих для виконання вантажно-розвантажувальних робіт в липні 2014 року.
До перевірки позивачем надано акти виконаних робіт та податкова накладна.
Однак зі змісту вказаних документів неможливо ідентифікувати вантажників та/або різноробочих, умови оплати роботи, витрачення людино - годин, тощо.
В ході проведення перевірки відповідачем була використана інформація (Акт) ДПІ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.
В акті зазначено, що ТОВ «Екологічні ресурси України» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.
Також, в ході проведення звірки не встановлено фактів передачі товарів (послуг) ТОВ «Екологічні ресурси України» контрагентам-покупцям, у зв'язку з відсутністю (не наданням для звірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів.
Враховуючи вищевикладене, правочини нібито укладені між ТОВ «Екологічні ресурси України» та підприємствами-постачальниками не спричинили реального настання юридичних наслідків.
Крім того, операції ТОВ «Екологічні ресурси України» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. У зв'язку і з цим посадові особи ТОВ «Екологічні ресурси України» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.
Відповідно до п. 185.1. ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на проведення.
Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Враховуючи вищевказане, суд погоджується з висновками відповідача щодо відсутності реальних господарських операцій між позивачем і його контрагентом.
У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24 травня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник