Справа № 522/20010/14а     
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року

11год.15хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: Мосур М.О. - за довіреністю

Від відповідача: Цокур В.В. - за довіреністю

Від третьої особи: ОСОБА_3 - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом заступника прокурора м. Одеси до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

До суду надійшла адміністративна позовна заява заступника прокурора м. Одеси, в якій заступник прокурора просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 25.06.2014 року № 5166-VІ «Про надання дозволу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,0739 га, за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування складських приміщень».

В обґрунтування своєї правової позиції заступник прокурора зазначив, що вказане рішення прийнято всупереч вимог ст. ст.8, 19 Конституції України, ч. 5 ст. 20, ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 16-19, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже є незаконним і підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, власником земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, є територіальна громада, право розпорядження цією землею належить Одеській міській раді. Згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2011 ФОП ОСОБА_4 придбала 1/2 частку нежилих приміщень та згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2011, другу 1/2 частку нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради в попередньому висновку від 03.09.2013 № 01/11-2606-206 щодо можливості розробки землевпорядної документації по наданню в оренду земельної ділянки та визначенню сервітутів та обмежень земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що «Згідно чинному генеральному плану м. Одеси, погодженому Постановою Ради Міністрів УССР №37 від 31.01.1989, та проекту нового Генерального плану, техніко-економічні показники та принципові планіровочні рішення якого прийняті в якості підстави рішенням Одеської міської ради № 1400 від 30.11.2007 р. «Про Генеральний план м. Одеси», земельна ділянка по вул. Балківська, 99 знаходиться в межах розміщення багатоквартирної житлової забудови за рахунок вибіркової реконструкції територій.

Частиною 3 ст. 123 Земельного Кодексу України встановлено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Так, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Всупереч вищевказаних положень чинного законодавства України, рішенням Одеської міської ради від 25.06.2014 № 5166 - VI Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,0739 га, за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування складський приміщень , що є першим етапом у відведенні земельної ділянки.

Отже, у зв'язку з тим, що згідно діючому Генеральному плану міста вказана земельна ділянка призначена для розміщення багатоквартирної житлової забудови, надавати її для експлуатації та обслуговування складських приміщень Законом забороняється. Більш того, відповідно до правовстановлюючих документів на нерухоме майно воно є нежитловими приміщеннями, а не складом.

Таким чином, на думку заступника прокурора, Одеська міська рада зобов'язана була відмовити у клопотанні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що оскаржуване рішення Одеської міської ради було прийнято за результатами розгляду клопотання ФОП ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною загальною площею 0, 0739 га, за адресою: АДРЕСА_1, поданих документів та обгрунтовуючих матеріалів, керуючись ст. 12, 123, 124 Земельного кодексу України, пункту 34 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, відповідно до договору купівлі-продажу ФОП ОСОБА_4 придбала ? частку нежилих приміщень та згідно з договором купівлі-продажу від 16.03.2011 року № 280 придбала другу ? частку нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1. При цьому в позовній заяві не міститься доказів обставин, зазначених в ч. 3 ст. 123 ЗК України щодо земельної ділянки, по якій подане клопотання, тому у Одеської міської ради були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Законодавством встановлено, що спірна земельна ділянка може бути передана в користування ФОП ОСОБА_4, оскільки на ній є об'єкти нерухомого майна, що належать останній на праві власності. Згідно з умовами надання земельної ділянки, викладеними у попередньому висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 03.09.2013 року № 01/11-2606-206: «...в соответствии с ЗК Украины возможна разработка землеустроительной документации по предоставлению ФОП ОСОБА_4 земельного участка по АДРЕСА_1 в долгосрочную аренду, сроком до 10-ти лет, до начала реализации планировочных решений района, для эксплуатации и обслуживания складских помещений».

Таким чином, було встановлено, що у разі погодження проекту землеустрою в установленому законом порядку, дана земельна ділянка може бути надана в оренду лише до початку реалізації планувальних рішень району, що в свою чергу є можливістю поповнення місцевого бюджету за рахунок отримання орендної плати за користування спірною земельною ділянкою від третьої особи.

На підставі вищевикладеного Одеська міська рада вважає, що доводи повивача щодо неправомірності прийняття рішення про надання дозволу ФОП ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0, 0739 га, за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування складських приміщень є безпідставними, зокрема, у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка ще не передана в оренду, та законодавча заборона прийняття оскаржуваного рішення відсутня.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив суд відмовити задоволенні позовних вимог заступнику прокурора м. Одеси.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., за №285, ФОП ОСОБА_4 придбала ? частину нежитлових приміщень та згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. за №280 ФОП ОСОБА_4 придбала другу ? частину нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

06.09.2012 року ФОП ОСОБА_4 звернулася із заявою до Одеської міської ради, яка була зареєстрована за №01-26/с-37-ю24, в якій просила надати в довгострокову оренду земельну ділянку орієнтованою загальною площею 0,07 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування складських приміщень.

Рішенням Одеської міської ради від 25.06.2014 року за № 5166-VІ надано дозвіл ФОП ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою загальною площею 0,0739 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування складських приміщень.

Як зазначає заступник прокурора в адміністративному позові, прокуратурою міста відповідно до постанови про проведення перевірки від 02.10.2014 року проведено перевірку додержання та застосування законів Одеською міською радою під час прийняття рішення від 25.06.2014 року за № 5166-VІ «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою загальною площею 0,0739 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування складських приміщень.

Перевіркою встановлено, що вказане рішення прийнято всупереч вимог ст. ст.8, 19 Конституції України, ч. 5 ст. 20, ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 16-19, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже є незаконним і підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

В свою чергу, ст. 123 вказаного Кодексу визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, чинним законодавством України чітко визначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є зокрема, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації. Вказане кореспондується з вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч 1, 2 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту землеустрою є початковим етапом надання земельної ділянку у користування третьої особи.

Слід зазначити, що оскаржуване рішення Одеської міської ради було прийнято за результатами розгляду клопотання ФОП ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною загальною площею 0, 0739 га, за адресою: АДРЕСА_1, поданих документів та обгрунтовуючих матеріалів, керуючись ст. 12, 123, 124 Земельного кодексу України, пункту 34 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також, зазначеним рішенням зобов'язано ФОП ОСОБА_4 надати до виконавчого органу Одеської міської ради щодо забезпечення реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та роз'яснено, що у разі невиконання цього пункту рішення, Одеська міська рада має право в односторонньому порядку скасувати це рішення без відшкодування замовнику витрат, пов'язаних з розробкою землевпорядної документації щодо відведення земельних ділянок.

Згідно висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 03.09.2013 року №01/11-2606-206 відповідно до ЗК України можлива розробка землевпорядної документації щодо надання ФОП ОСОБА_8 земельної ділянки по АДРЕСА_1 в довгострокову оренду, строком до 10-ти років, до початку реалізації планувальних рішень району, для експлуатації та обслуговування складських приміщень (а.с.147-148).

Цей висновок управління складений як попередній та в ньому зазначається в розділі «Планувальні рішення», що згідно діючого Генерального плану м.Одеси, схваленого 31.01.1989р. за №37, та проекту нового Генплану м.Одеса, земельна ділянка по АДРЕСА_1 розташована в межах розміщення багатоквартирної житлової забудови за рахунок вибіркової реконструкції територій.

Згідно висновку Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області від 04.06.2015 року №348/13 кінцеві умови відведення земельної ділянки визначаються відповідними органами в межах повноважень, згідно діючого законодавства з урахуванням Генерального плану м. Одеси.

Тобто в даному випадку, оскільки спірним рішенням Одеської міської ради ФОП ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, означене рішення не є остаточним для визначення умов передачі в оренду земельної ділянки.

У Висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 27.11.2014р. №01-11/3256-141пз по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_4, зазначається, що проект погоджується щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1, в оренду строком до 10 років, до початку реалізації планувальних рішень району, для експлуатації та обслуговування складських приміщень.

Оскільки третій особі належать на праві власності нежилі приміщення по АДРЕСА_1, їх експлуатація та обслуговування неможливі без користування земельною ділянкою, ФОП ОСОБА_4 має право оформити користування земельною ділянкою на умовах оренди, а Одеська міська рада - вирішити це питання відповідно до своєї компетенції.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, не довів, що Одеська міська рада порушила вимоги ст.ст.8,5,16,18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», надавши дозвіл на розробку проекту землеустрою ФОП ОСОБА_4 Спірне рішення не передбачає можливість розробки проекту землеустрою з метою іншою, ніж експлуатація та обслуговування вже наявних на земельній ділянці нежитлових будівель, належних на праві власності третій особі.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє повністю у задоволенні позовних вимог заступника прокурора м. Одеси до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов заступника прокурора м. Одеси до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 29.06.2016р.

Суддя М.М. Аракелян

Адміністративний позов заступника прокурора м. Одеси до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

29 червня 2016 року.