Справа № 822/855/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/855/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивачаЗахаркевича О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом селянського (фермерського) господарства "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 19.01.2016 року № 1 про виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; зобов'язати Хмельницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області поновити СФГ «Промінь» в реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.02.2015 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач 19.01.2016 року прийняв рішення № 1 яким провів виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та зареєстрував позивача як платника податку на додану вартість на загальних умовах за процедурою перереєстрації з 01.02.2015 року.

Позивач вважає, що рішення є протиправним і підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Підставою для прийняття такого рішення став лист СУФР ГУ ДФС у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-09-2.

В обґрунтування свого рішення відповідач посилається на те, що позивач протягом періоду з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року провів операції з продажу несільськогосподарської продукції на загальну суму 66595080 грн., що становить 100 % вартості всіх поставлених товарів, а також не подання позивачем заяви платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ та заяви про зняття сільськогосподарського підприємства з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою № 3-РС.

З 01.02.2015 року позивач як платник податків перебуває на спеціальному режимі оподаткування.

Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур.

Позивач користується земельною ділянкою 200 га, має сільськогосподарську техніку, які необхідні для провадження своєї основної діяльності.

Спеціальний режим оподаткування регулюється статтею 209 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 6.15 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», невідповідність підприємства критеріям суб'єкта спеціального режиму оподаткування встановлюється за результатами документальної або камеральної перевірки.

Відповідач не провів ні документальну, ні камеральну перевірку з питань дотримання вимог пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Єдиною підставою для прийняття рішення став лист СУФР ГУ ДФС у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-09-2.

Така підстава не передбачена чинним податковим законодавством для прийняття рішення про виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, тому таке рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що відповідач 19.01.2016 року прийняв рішення № 1, яким провів виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та зареєстрував позивача як платника податку на додану вартість на загальних умовах за процедурою перереєстрації з 01.02.2015 року.

Позивач вважає, що рішення є протиправним і підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Підставою для прийняття такого рішення став лист СУФР ГУ ДФС у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-09-2.

В обґрунтування свого рішення відповідач посилається на те, що позивач протягом періоду з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року провів операції з продажу несільськогосподарської продукції на загальну суму 66595080 грн., що становить 100 % вартості всіх поставлених товарів, а також не подання позивачем заяви платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ та заяви про зняття сільськогосподарського підприємства з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою № 3-РС.

З 01.02.2015 року позивач як платник податків перебуває на спеціальному режимі оподаткування.

Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур.

Позивач користується земельною ділянкою 200 га, має сільськогосподарську техніку, які необхідні для провадження своєї основної діяльності.

Спеціальний режим оподаткування регулюється статтею 209 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 6.15 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», невідповідність підприємства критеріям суб'єкта спеціального режиму оподаткування встановлюється за результатами документальної або камеральної перевірки.

Відповідач не провів ні документальну, ні камеральну перевірки з питань дотримання вимог пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Єдиною підставою для прийняття рішення став лист СУФР ГУ ДФС у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-09-2.

Така підстава не передбачена чинним податковим законодавством для прийняття рішення про виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, тому таке рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску його територіальні органи.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19-1.1.1 пункту 19.-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право здійснювати інші повноваження, передбачені законом.

Пунктами 61.1, 61.2 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Рішенням Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 1 від 19.01.2016 року селянське (фермерське) господарство "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з 01.02.2015 року у зв'язку з невідповідністю вимогам ПК України, щодо перебування на спеціальному режимі оподаткування.

Підставою для прийняття вказаного рішення був лист СУФР ГУ ДФС України у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-09-2, відповідно до якого зроблено висновок про те, що селянське (фермерське) господарство "Промінь" протягом лютого 2015 року грудня 2015 року мало сукупну вартість поставок всіх товарів (послуг) 66595080 грн., у тому числі несільськогосподарських товарів (послуг) 66595080 грн., що становить 100 відсотків та перевищує 25 відсотків всіх товарів (послуг).

Причиною виключення позивача з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування стало порушення пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства визначений статтею 209 ПК Ураїни, зокрема відповідно до пункту 209.1 статті 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2 статті 209 ПК України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 209.11 статті 209 ПК України Якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Згідно з пунктом 6.15. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 1130, якщо за результатами документальної або камеральної перевірки контролюючий орган встановить, що підприємство не відповідало критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 розділу V Кодексу (пункт 6.1 цього розділу), на момент подання заяви про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, яка стала підставою для такої реєстрації, то контролюючий орган приймає рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за формою № 6-РРС. На підставі такого рішення контролюючий орган виключає сільськогосподарське підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та проводить реєстрацію такого підприємства як платника ПДВ на загальних умовах за процедурами перереєстрації.

У цьому випадку дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, датою виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування є дата підписання рішення, датою, з якої сільськогосподарське підприємство вважається платником ПДВ на загальних підставах, є дата реєстрації сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Відповідно до підпунктів 75.1.1, 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Із матеріалів справи та пояснень представника позивача судом встановлено, що Хмельницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області не проводилась ні документальна, ні камеральна перевірка селянського (фермерського) господарства "Промінь" з приводу дотримання вимог пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Підставою для винесення оскаржуваного рішення є лист слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 05.01.2016 року № 8/7/22-1-0-2, відповідно до якого зроблено висновок про те, що селянське (фермерське) господарство "Промінь" протягом лютого 2015 року грудня 2015 року мало сукупну вартість поставок всіх товарів (послуг) 66595080 грн., у тому числі несільськогосподарських товарів (послуг) 66595080 грн., що становить 100 відсотків та перевищує 25 відсотків всіх товарів (послуг).

Суд зазначає, що чинне податкове законодавство не передбачає такої підстави, як лист слідчого управління фінансових розслідувань податкового органу, для винесення рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за порушення пункту 209.6 статті 209 ПК України.

Підставою для прийняття рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за формою № 6-РРС є та обставина, коли за результатами документальної або камеральної перевірки контролюючий орган встановить, що підприємство не відповідало критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 розділу V Кодексу (пункт 6.1 цього розділу).

Податкове законодавство встановлює вичерпні умови, при одночасному дотриманні яких сільськогосподарське підприємство має право використовувати спеціальний режим оподаткування, а саме: товари повинні бути вироблені на власних або орендованих основних фондах або на давальницьких умовах; питома вага вартості сільськогосподарської продукції повинна становити щонайменше 75%; розрахунок питомої ваги визначається від вартості поставлених всіх товарів та послуг, протягом попередніх 12 послідовних звітних періодів сукупно.

При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Обов'язковими умовами для встановлення фактів не відповідності сільськогосподарського підприємства критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 ПК України є результати проведення документальної або камеральної перевірки платника податків, з якими законодавець пов'язує безпосереднє виникнення у податкового органу підстав для прийняття рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

В даному випадку, як зазначалося вище, податковим органом не надано суду доказів проведення такої перевірки.

З огляду на викладене вказане рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2016 року № 1 про виключення селянського (фермерського) господарства "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування прийнято без проведення відповідної перевірки позивача з порушенням форми та змісту, а отже його слід визнати протиправним скасувати.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не надано жодних доказів наявності в діях позивача ознак протиправної діяльності.

З врахуванням викладеного позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення є обгрунтованими, підтвердженими доказами у справі та їх слід задовольнити.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити другу позовну вимогу позивача та зобов'язати Хмельницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області поновити селянське (фермерське) господарство "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області в реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.02.2015 року.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 72, 86, 157, 159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2016 року № 1 про виключення селянського (фермерського) господарства "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Зобов'язати Хмельницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області поновити селянське (фермерське) господарство "Промінь" с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області в реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.02.2015 року.

Стягнути на користь селянського (фермерського) господарства "Промінь" () судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн., за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 29.06.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2016 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський