Справа № 823/560/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/560/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року справа № 823/560/16

11 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Гараня С.М.,

секретарі – Тараненка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Смілянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до приватного підприємства “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ПП “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” податкового боргу з орендної плати за землю на загальну суму 20 608,42грн., з рахунків у банках обслуговуючих такого платника на користь бюджету.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в порушення вимог Податкового кодексу України відповідач невчасно та не в повному обсязі сплачує податки та збори, внаслідок чого виник податковий борг по орендній платі за землю за лютий-березень 2016 на загальну суму 20 608,42грн. Вказана сума заборгованості добровільно сплачена не була, що зумовило необхідність звернення до суду для її стягнення в судовому порядку.

Представник Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області до зали судового засідання не прибув, клопотанням від 15.06.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання також не з’явився, свого представника не направив, причини повторної неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватне підприємство “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” зареєстроване, як юридична особа 28.02.2008, за ідентифікаційним кодом - 35686454 (а.с.7).

Орендна плата за даним договором вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% нормативно-грошової оцінки землі, що складає 94 861,05грн. в рік та сплачується щомісячно не пізніше 30 числа наступного за звітним місяцем. З урахуванням індексу інфляції на 2015 рік, річна сума орендної плати на 2016 рік становить 135 935,89грн.

18.02.2016 ПП “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” подало до Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області податкову декларацію по орендній платі за землю за 2016 рік (а.с.14-15).

У відповідності до вищевказаної податкової декларації, підприємством самостійно задекларовано податкове зобов’язання по орендній платі за землю за вказаний період на загальну суму 135 935,89грн., з щомісячною сплатою рівними частками по 11 327,99грн.

На час звернення з позовом до суду, загальна сума заборгованості відповідача по орендній платі за землю за лютий - березень 2016, з урахуванням часткової сплати становить 20 608,42грн., що виникла наступним чином: станом на 01.03.2016 за відповідачем обліковувався податковий борг в розмірі 8 452,00грн. 30.03.2016 відповідачем нараховано 11 327,99грн. орендної плати за лютий 2016. В подальшому, 22.04.2016 підприємством сплачено частину орендної плити за лютий в розмірі 10 500,00грн., внаслідок чого податковий борг зменшився до 9 280,43грн. В березні 2016 підприємством нараховано орендну плату за відповідний період в розмірі 11 327,99грн., в зв’язку з чим загальна сума заборгованості ПП “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” збільшилась до 20 608,42грн., підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податку (а.с.17).

У зв’язку з несплатою податкового зобов’язання, 24.12.2015 Смілянською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ю» від 22.12.2015 № 3228-23 (а.с.15, зворотній бік), яка була отримана уповноваженою особою відповідача 28.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначені законом строки ПП “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” вимогу податкового органу не оскаржило, а загальну суму податкового боргу не погасило, що спонукало Смілянську ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звернутись з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі – ПК України).

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Положення п.287.3. ст.287 ПК України передбачає, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як передбачено п.п.1 ч.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що ПП “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” у встановлені законом строки податкову вимогу не оскаржило, суму податкового боргу по орендній платі за землю в розмірі 20 608,42грн. не сплатило, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Суд також взяв до уваги діючу на час вирішення спору ч.4 ст.94 КАС України, якою передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підставі для повернення позивачу сплаченого судового збору за подання цього позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства “Комбінат продовольчих товарів “Смілянський” (ідентифікаційний код - 35686454) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на користь бюджету через Смілянську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39620821) податковий борг по орендній платі за землю в сумі 20 608 (двадцять тисяч шістсот вісім) грн. 42 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Постанова складена в повному обсязі 29.06.2016 року