Справа № 686/10674/16-а
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Д'якович О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Войтюка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в обгрунтування якого вказав, що з 03.06.2003 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в розмірі 1858,15грн. щомісячно. З 01 квітня 2015 року виплату пенсії позивачу було припинено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII, оскільки на той час позивач працював на посаді спеціаліста виконавчого апарату Віньковецької районної ради та являвся посадовою особою органу місцевого самоврядування. Розпорядженням Голови Віньковецької районної ради позивача звільнено із займаною посади з 01.02.2016 року, із лютого 2016 року поновлено виплату пенсії. Позивач вважає припинення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року по 31.01.2016 року протирпавним, оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення спеціальних пенсій не прийнято, з вказаного дня норми щодо призначення пенсійного забезпечення за спеціальними законами прпинили дію, отже на позивача з вказаної дати не поширюються встановлені обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01.06.2015 року робота на займаній посаді не дає права на призначення пенсії за спеціальним законом, а тому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії з 01.04.2015 по 31.01.2016 року та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію, за вислугу років за період з 01.04.2015 року по 31.01.2016 року.

В судовому засіданні позвач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» за вислугою років з 02.06.2003 року.

ОСОБА_1 у період з 01.04.2013 по 31.01.2016 року працював на посаді спеціаліста виконавчого апарату Віньковецької районної ради.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII, з 01.04.2015 року позивачу припинено виплату пенсії за вислугу років.

З 01.02.2016 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за вислугу років, у зв'язку із звільненням із займаної посади.

За період з 01.04.20415 по 31.01.2016 року позивачу не виплачено пенсію в розмірі 18581,15грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року (з наступними змінами з 01.01.2016 по 31.12.2016) у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу" та «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим відповідачем було припинено виплату пенсії позивачеві з 1 квітня 2015 року.

Разом з тим, згідно з пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII у разі у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що казаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Законів України "Про державну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте із вказаними доводами суд не погоджується з огляду на наступне, за приписами частини 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Аналіз наведеної норми дає право для висновку, що підставою для припинення виплати пенсії є саме факт роботи особи в органах місцевого самоврядування, при чому в даному випадку не має значення чи набула особа таке право (тобто чи наявні підстави визначені законом для її призначення - вік, інвалідність, тощо) чи ні.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії за вислугу років, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: