Справа № 2-а-7/10
Суддя: Єфименко В. І.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року.

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі : головуючого - судді Єфименко В.І.. при секретарі Тахтаровой Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду емт ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом прокурора Великоновосілківеького району Донецької області в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання неправомірною його бездіяльність і зобов'язання зробити перерахунок та виплату доплати до пенсії, як дитині війни за період 01.01.2006 - 31.12.2009 роки і здійснення виплати її надалі .- встановив :

09.11.2009 р. прокурор Великоновосілківеького району Донецької області в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду з позовом про визнання бездіяльності відповідача неправомірною з невиплати їй щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії з 22.05.2008 року до теперішнього часу. 09.12.2009 р. позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про уточнення своїх позовних вимог,в якій просить: поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів; визнати бездіяльність відповідача по нарахуванню та виплаті неправомірною; зобовязати його нарахувати та виплатити доплату з 01.01.2006 року по теперішній час і здійснювати таке нарахування і виплату надалі; зобов'язати відповідача сплатити три відсотки річних від простроченої суми з урахуванням та нарахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення .починаючи з 01.01.2006 р. по теперішній час; зобовязати зробити нарахування компенсації втрати частини пенсії у зв*язку з порушенням строків виплати за вищезазначений період: зобов*язати відповідача і надалі здійснювати нарахування та виплату доплати до пенсії, як дитині війни. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона у відповідності до ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і згідно ст. 6 зазначеного Закону повинна отримувати щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006-2009 роках така допомога їй не виплачувалась,що є порушенням законодавства України. Її звернення до відповідача з вимогою здійснення належних нарахувань та сплати підвищення до пенсії, залишено без задоволення. Тому вона і просить суд задовольнити її вищезазначені вимоги.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої і уточнені вимоги.

Позивач і її представник підтримали уточнені позовні вимоги.

Відповідач .надав суду письмові заперечення,в яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі і просить залишити їх без задоволення,наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суду,оскільки пенсія нараховувалась га виплачувалась щомісячно і позивачу був відомий її розмір,а також просить справу розглянути за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи,правову позицію сторін,суд вважає,що позовні вимоги прокурора, позивача та її представника підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно пенсійного посвідчення № 19449 від 14.10.1991 р., ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером,стоїть па обліку у відповідача і отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-4 .вона має статус дитини війни, про що є відмітка в цьому посвідченні. Статтею 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачена соціальна підтримка дітям війни.

Статтею 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» зупинена,внаслідок чого недоплачені суми за 2006 рік стягненню не підлягають..

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України па 2007 рік» ,якими була зупинена дія ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,визнані такими, що не відповідають Конституції.

Таким чином, за період з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року, за який заявлено позовні вимоги, положення статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» стосовно того .що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,що виплачується замість пенсії,підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком .були чинними лише з 09.07.2007 року(день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ст.62 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня - 410,06 грн., з 1 жовтня - 415.11 грн..

Тобто,за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року позивач мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 710.91 грн.(410,06 грн. х 30% /31x23 дні + 410.06х2х30%+415.11 грн. х 3x30%) .

Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року,внесено зміни до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» і зокрема статтею 6 цього Закону, після внесення змін, передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги,що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,встановленої для учасників війни.

рішенням Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II « Внесення змін до деяких законодавчих актів України»,Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.20007 року щодо внесення змін до Закону України « Про соціальний захист дітей війни визнані такими,що не відповідають Конституції України.

Таким чином,вимоги позивача щодо зобов'язання УПФУ у Великоновосілківському районі Донецької області здійснити перерахунок підвищення до пенсії,як дитині війни у 2008 році,підлягали задоволенню лише з 22.05.2008 року.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлено річний строк,який,якщо не встановлено інше,обчислюється з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду,але не навела поважних причин його пропуску.

Забігаючи наперед,суд зауважує .що незнання діючого законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду,так як відповідно до ст.57 Конституції України, всі законодавчі акти,які стосуються прав та обов'язків громадян,обов'язково підлягають оприлюдненню, що і робилось.

У зв'язку з тим,що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії .як дитині війни за 2007 рік , а відповідач наполягає на

застосуванні вказаного строку,суд вважає за необхідне відмовити позивачу у вимогах про підвищення та виплату пенсії як дитині війни з 09.07.2007 р до 09.11.2008 року (остання дата визначена з дня подання позову до суду). Слід зауважити .що відмовляючи в задоволені позову з підстав пропуску річного строку, не підлягають застосуванню вимоги статті 46 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до яких суми пенсій .не отримані своєчасно з вини органу,що призначає і виплачує пенсію,виплачується за минулий час без обмеження.

Законом України « Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей вій- ни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватися як пенсія або її складова частина. Тобто,йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки.

Статтею 71 Закону України « Про державний бюджет України на 2009 рік» № 83 5-У І від 26.12.2008 року надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат,які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань,передбачених бюджетними програмами.

Вказана стаття передбачає встановленні в абсолютних сумах розмірів тих виплат,вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином,її дія не поширюється на спірні відносини,оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата підвищення до пенсії дітям війни, з 01.01.2009 року до теперішнього часу,повинні здійснюватися у відповідності до норм цього Закону.

Таким чином ,суд вважає за необхідне бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати підвищення доплати у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком до пенсії, як дитині війни визнати неправомірною з 09.11.2008 року до 09.02.2010 року-дня розгляду справи в судовому засіданні і з врахуванням сум соціальної допомоги вже виплачених, зобов*язати його здійснити перерахунок та її виплату за вищезазначений період.

Вимоги позивача про зобов'язання УПФУ ,після 09.02.2010 року в подальшому до виконання певних дій, не підлягають задоволенню,оскільки в межах Кодексу адміністративного судочинства захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобов'язання відповідача в подальшому до виконання певних дій є безпідставним,так як встановлює обов*язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства,яке може мати місце і без наявності спірних правовідносин.

На підставі викладеного .керуючись ст.2,11,17,18,99,100,158-163.186 КАС України,- постановив:

Позовні вимоги прокурора Великоновосілківського району та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність УПФУ у Великоновосілківському районі при здійсненні нарахування та виплаті на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,як дитині війни з 09.11.2008 р. до 09.02.2010 року.

Зобов*язати УПФУ у Великоновосілківському районі Донецької області здійснити нарахування та сплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,як дитині війни у відповідності до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 09.11.2008 року до 09.02.2010 року.

В рештій частині позовних вимог прокурора та ОСОБА_2- відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Донецького адміністративного апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її прийняття заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст. 1 86 КАС України,тобто без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.І.Єфименко

Великоновосілківський районний суд Донецької області

смт. Велика Новосілка, вул. Фонтанна, 21, 85500, (06243) 2-17-73