Справа № 812/726/15
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року справа №812/726/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Шишова О.О., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі № 812/726/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 лютого 2013 року № , 000021702, ,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 лютого 2013 року №№ , 000021702, (а.с. 3-8).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2016 року у справі № 812/726/15 адміністративний позов задоволено.Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 15 лютого 2013 року №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 245 713,91 грн., з яких за основним платежем - 196 571,13 грн. та за штрафними санкціями - 49 142,78 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 15 лютого 2013 року №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 76 762,53 грн., з яких за основним платежем - 61 410,02 грн. та за штрафними санкціями - 15 352,51 грн.Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 15 лютого 2013 року №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4 390, 00 грн., з яких за основним платежем - 1 200,00 грн. та за штрафними санкціями - 3 190,00 грн. (а.с. 150-153).

Не погодившись з судовим рішенням,Державна податкова інспекція у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2016 року у справі № 812/726/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того,апелянтом зазначено, що при проведені документальних перевірок контролюючий орган використовує наявні інформацію та документи, а також інформацію та документи, що надані платником податків на запит контролюючого органу. У даному випадку, враховуючи те, що пояснень стосовно предмету перевірки та їх документальних підтверджень позивачем до інспекції надано не було, податковий орган вважає обґрунтованим використання в ході перевірки інформації ГВПМ ДПІ м. Сєвєродонецьку від 16 жовтня 2012 року № 4993/7/07-10 про наявність ознак незаконної діяльності позивача по організації Інтернет мережі «ІНФОКОМ» без реєстрації оператором/провайдером у Національної комісії , яка надійшла разом із постановою Сєвєродонецького міського суду про проведення огляду в квартирі від 16 серпня 2012 року, протоколом огляду к квартирі, поясненнями свідків, договором на підключення до домашньої комп'ютерної мережі, роздруківкою з інформацією про поповнення рахунку «ІНФОКОМ» тощо.

Апелянт зазначає, що судом надано оцінку вищевказаних доказів без дотримання вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому апелянтом наголошено, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що у даній справі належними доказами є первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, а не протоколи допиту свідків, оскільки перевірити та надати оцінку первинних документів контролюючий орган не в змозі, оскільки останні не надані суб'єктом господарювання (а.с. 210-214).

21 червня 2016 року від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких він наголошував на безпідставність обґрунтування апеляційної скарги та просив суд постанову суду першої інстанції залишити без змін (а.с.230-236).

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити , рішення суду скасувати ,у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у судовому засіданні рішення суду першої інстанції просив залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою - підприємцем, зареєстрованимВиконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 29 липня 2009 року, запис № 2 006226 (а.с.9), перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Лисичанську з 29 липня 2009 року за №9352( а.с.11).

У період з 25 грудня 2012 року по 29 грудня 2012 року на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до наказів Державної податкової інспекції у м. Лисичанську від 13 листопада 2012 року №847, від 25 грудня 2012 року №998 начальником відділу податкового контролю управління оподаткування фізичних осіб, радником податкової служби ІІІ рангу ОСОБА_5 проведена документальна позапланова перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання ОСОБА_4 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25 грудня 2009 року по 25 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт від 09 січня 2013 року №5/1702/НОМЕР_3 (а.с.10-25).

Згідно висновків зазначеного акта, документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення позивачем:

- п.181.1 ст.181, п.183.10 ст.183, абз. б) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-V зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижена сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 196 571,13 грн.,

- п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.п.164.2.1 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. "а", абз. "б" п.176.2 ст.176, п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями внаслідок чого занижена сума податкового зобов'язання з податку на доходи з найманих працівників на 1200,00 грн.,

- ст.1 Указу Президента України від 03 липня 1998 року №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", внаслідок чого перевищено граничний обсяг виручки у 2011 році на загальну суму 409 400,12 грн.,

- п.119.2 ст.119, п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ несвоєчасна подача податкової звітності,

- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ несвоєчасна сплата податку на додану вартість,

- на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.119.2 ст.119, п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02 грудня 2010 року донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2011 рік у сумі 61410,02 грн., податок на додану вартість у сумі 196 571,13 грн., податок на доходи з найманих працівників у сумі 1200,00 грн.

На підставі акта перевірки від 09 січня 2013 року №5/1702/НОМЕР_3 відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 15 лютого 2013 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість (КБК 30140100) на 245 713,91 грн., в тому числі за основним платежем - 196 571,13 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 49 142,78 грн. (а.с.26),

- від 15 лютого 2013 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК ) на 76 762,53 грн., в тому числі за основним платежем - 61 410,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 15 352,51 грн. (а.с.27),

- від 15 лютого 2013 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем прибутковий податок по актам перевірок (КБК ) на 4390,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1200,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 3190,00 грн. (а.с.28).

Спірним питанням у справі єправомірність прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган має встановлювати порушення з боку платника такого податку на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання, а не на непідтверджених даних, у т.ч. на протоколах допиту свідків.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.4 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24 грудня 2010 року №1003, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня2011 року за №70/18808 (далі - Порядок №1003), який був чинний на момент проведення перевірки та оформлення її результатів, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Згідно з п.7 розділу І Порядку №1003 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та у повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.3.2.2 Порядку №1003 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

З акту про результати документальної позапланової перевірки від 09 січня 2013 року вбачається, що при перевірці використано матеріали у відношенні ФОП ОСОБА_4, надані ГВМП ДПІ у м. Сєвєродонецьку; звіти суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку; відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, та бази даних "АІС Облік податків та платежів" (ТАХ), АРМів "БЕСТ ЗВІТ", АІС "Реєстри платників податків", АС "Аудит".

В акті перевірки зазначено, що співробітниками ГВПМ ДПІ у м. Сєвєродонецьку за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області проведено огляд офісного приміщення позивача. Відповідно до встановлених фахівцями ГВПМ ДПІ у м. Сєвєродонецьку фактам в діях ФОП ОСОБА_4, вбачаються ознаки незаконної діяльності по організації Інтернет-мережі "Інфоком" (надання населенню платних послуг з доступу до ресурсів Інтернету в м. Лисичанську), без реєстрації оператором/провайдером у Національній комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері зв'язку з інформатизації в Україні.

Згідно отриманих ГВПМ ДПІ у м. Сєвєродонецьку матеріалів, ФОП ОСОБА_4 на протязі 2010-2012 років декларував недостовірні дані в податковій звітності, ухилявся від сплати податку на доходи фізичних осіб, ухилявся від реєстрації платником податку на додану вартість та сплати ПДВ, мав неоформленого в законному порядку працівника.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується актом перевірки, порушення з боку позивача встановлено на підставі висновків спеціаліста головного управління МВС України в Донецькій області науково-дослідницького експертно-технічного центру від 20 вересня 2012 року №114, та пояснень ОСОБА_6, які було надано податковою міліцією, на підставі цього висновку податковим органом виявлено розбіжності у правильності визначення обсягу виручки, відображеного в звітах платника єдиного податку, з даними про суми обсягу виручки на суму 1 676 851,40 грн.

Саме спираючись на вказані докази, пояснення свідків, відповідач дійшов висновку, що позивач, як податковий агент, ухиляється від сплати до Державного бюджету податків.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками проведеної перевірки з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників.

З акту перевірки не вбачається, що при її проведені контролюючим органом використані визначені законодавством первинні документи,перевірка проводилась згідно з документами наданими підрозділом податкової міліції у періоди з 25.12.2009 року по 25.12.2012 р. ( а.с.12)

Як зазначено в п.п.1.16.1, 1.16.4 ФОП ОСОБА_4 оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності за період що перевірявся здійснював на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку та не був зареєстрований платником ПДВ( а.с.14).

Звіти по єдиному податку надавались своєчасно ( а.с.16).

Тобто встановлені в акті перевірці розбіжності на суму на суму 1 676 851,40 грн. встановлені виключно на підставі даних податкової міліції, яка проводила оперативно-розшукові дії.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, податкова має встановлювати порушення з боку платника такого податку на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання.

Зазначеним порядком визначено, що не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання (наприклад, "приховування об'єкта оподаткування", "розкрадання", "привласнення", "описка" тощо).

Посилання апелянта на ненадання позивачем запитуваних податковим органом пояснень та їх документальних підтверджень стосовно предмету перевірки не дає контролюючому органу права спиратися на припущення в ході проведення перевірки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 78.3 ст. 78 Податкового кодексу України працівникам податкової міліції забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами, якщо такі перевірки не пов'язані з веденням оперативно-розшукових справ або здійсненням кримінального провадження стосовно таких платників податків (посадових осіб платників податків), що знаходяться в їх провадженні. Перевірки платників податків податковою міліцією проводяться у межах повноважень, визначених законом, та в порядку, передбаченому Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Відтак, контролюючий орган при проведенні перевірки всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства використав матеріали перевірки податкової міліції.

Щодо використання в ході перевірки висновків спеціаліста головного управління МВС України в Донецькій області науково-дослідницького експертно-технічного центру від 20 вересня 2012 року №114, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 84 Податкового кодексу України експертиза проводиться у разі, коли для вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, економіки та в інших галузях. Залучення експерта здійснюється на договірних засадах та за рахунок коштівсторони, що є ініціаторомзалученняексперта. Експертиза призначається за заявою платника податків або за рішеннямкерівника (абойого заступника) контролюючого органу. Контролюючий орган, керівник (або заступник) якого призначив проведення експертизи, зобов'язаний ознайомити платника податків (його представника) з рішенням про проведення експертизи, а після закінчення експертизи - з висновком експерта.

З аналізу вищевказаних норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що експертиза проводиться в ході проведення перевірки за заявою особи або керівника контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки спеціаліста надані у вересня 2012 року, перевірка проводилась у грудні 2012 року, крім того, спеціаліст управління не є експертом у розумінні ст. 84 Податкового кодексу України, а відтак, суд дійшов висновку, що податковим органом неправомірно використані вищевказані висновки у ході проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем в акті перевірки зазначені дані, які є необґрунтованими та непідтверджені належними доказами.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на пояснення свідків, протоколи огляду квартири, пояснення осіб, які не можливо вважати свідками, оскільки вони не попереджались про відповідальність відповідно до вимог КПК України, інші документи, які були вилучені під час оперативних дій податкової міліції.

Суд апеляційної інстанції не приймає зазначені доводи, оскільки вони не відображені в акті перевірки та є доказами в межах кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, що належними доказами є первинні документи податкового та бухгалтерського обліку,розрахунок сум отриманих позивачем не зазначено ні в акті, ні у висновку спеціаліста, не вказано від кого та за які господарські операції позивачем отримані суми, відтак висновки акту базуються лише на припущеннях податкової міліції, які не знайшли підтвердження в судових органах, а тому є неправомірними податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків вищевказаного акту та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області- залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2016 року у справі № 812/726/15 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 29 червня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

О.О. Шишов