Справа № 802/735/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 червня 2016 р. Справа № 802/735/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перереєстрації автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на ім'я позивача із збереженням номерного знаку НОМЕР_2;

- зобов'язати відповідача здійснити перереєстрацію автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на ім'я позивача із збереженням номерного знаку НОМЕР_2.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що у червні 2005 року його батько ОСОБА_3 як інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення транспортним засобом марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1. 14.06.2005 року цей автомобіль зареєстровано у Вінницькому МРЕВ ДАІ УМВС України за реєстраційним номером НОМЕР_2. Власником транспортного засобу (без права відчуження) був батько позивача, а останній мав право користування автомобілем. У листопаді 2015 року батько позивача помер і Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації надав позивачу право на переоформлення вказаного транспортного засобу на його ім'я. У зв'язку з цим 01.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я із збереженням реєстраційний номеру НОМЕР_2. Однак листом за № 31/2-Б-11 від 14.04.2016 року відповідач повідомив, що при проведенні перереєстрації такого транспортного засобу із залишенням державного номерного знаку НОМЕР_2 позивачу необхідно сплатити вартість номерних знаків легкових автомобілів, визначену чинним законодавством, у розмірі 20 000 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, посилаючись на те, що норми законодавства, якими керувався відповідач, стосуються питань зняття з обліку транспортних засобів. Водночас у цьому випадку перереєстрація автомобіля здійснюється без зняття його з обліку, чого відповідачем не враховано.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями. Додатково зазначив, що позиція позивача підтверджується судовою практикою, а саме ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року у справі № К/800/39289/14. Просить суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно на виклик суду не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заперечень на позов від відповідача до суду не надходило, заяви щодо неможливості розгляду справи у відсутності представника відповідача чи відкладення розгляду справи через неможливість його прибуття в судове засідання також не подавалися.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене суд вважає можливим розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника відповідача на підставі тих доказів, які є у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Встановлено, що у червні 2005 року батько позивача ОСОБА_3 як інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення транспортним засобом марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1.

14.06.2005 року вказаний автомобіль був зареєстрований у Вінницькому МРЕВ ДАІ УМВС України за реєстраційним номером НОМЕР_2, про що ОСОБА_3 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 6).

09.06.2013 року позивачу ОСОБА_2 видано тимчасовий реєстраційний талон на вищезазначений транспортний засіб (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим позивач звернувся до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації із проханням надати дозвіл на переоформлення транспортного засобу на його ім'я.

Листом від 01.03.2016 року № 04-921 Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації повідомив відповідача про те, що ОСОБА_2 надано дозвіл на переоформлення автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, визнаного в установленому порядку гуманітарною допомогою, яким інвалід ОСОБА_3 був забезпечений через органи соціального захисту населення. Також у листі зазначено, що цей транспортний засіб знімається з обліку в органах соціального захисту населення та передається у власність ОСОБА_2, про що слід зробити відмітку у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

01.04.2016 року позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області із заявою про переоформлення автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на своє ім'я із збереженням державного номерного знаку НОМЕР_2.

Листом від 14.04.2016 року № 31/2-Б-11 відповідач повідомив позивача ОСОБА_2 про те, що перереєстрація вказаного транспортного засобу проводиться без зняття його з обліку, при цьому державні номерні знаки НОМЕР_2 на сьогодні віднесені до номерних знаків, на які згідно з пунктом 5.2 наказу МВС України № 379 від 11.08.2010 року встановлена окрема вартість, а тому номерний знак, за яким раніше був зареєстрований автомобіль марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, може бути залишений лише після проведення оплати його вартості у розмірі 20 000 грн.

Не погоджуючись із фактичною відмовою відповідача у перереєстрації транспортного засобу із збереженням раніше виданих номерних знаків, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та заявленим позовним вимогам, суд керується такими мотивами.

Частинами першою та третьою статті 11-1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" передбачено, що забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує факту передачі у власність позивача ОСОБА_2 автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, та наявності підстав для його перереєстрації за новим власником, однак фактично зобов'язує позивача задля збереження раніше виданих номерних знаків НОМЕР_2 сплатити їх вартість в сумі 20 000 грн. відповідно до п. 5.2 Інструкції та наказу МВС України № 432 від 29.10.2007 року.

Перевіряючи правомірність таких дій відповідача суд зазначає, що в силу вимог ч. 1, 2 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Частинами 9 та 10 статті 34 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації.

Порядок здійснення послуг, пов'язаних з перереєстрацією транспортних засобів, визначений Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом МВС України №379 від 11.08.2010 року (далі - Інструкція).

Згідно з п. 4.3 Розділу 4 "Перереєстрація транспортних засобів" Інструкції посадовими особами Центру у межах зони обслуговування приймаються до розгляду письмові заяви (додаток 1 або 2) фізичних або юридичних осіб, які стали спадкоємцями або правонаступниками ТЗ. Перереєстрація ТЗ, одержаних через органи соціального захисту населення та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, проводиться на підставі письмової довідки, виданої цими органами, форма якої затверджується Мінпраці.

Крім того, відповідно до п. 4.8 Розділу 4 "Перереєстрація транспортних засобів" Інструкції перереєстрація ТЗ у разі зміни їх власників проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Зняття з обліку таких ТЗ не проводиться. Попередньо видані свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) вилучаються та долучаються до матеріалів перереєстрації.

Питання зняття транспортних засобів з обліку регулюються положеннями Розділу 5 "Зняття з обліку транспортних засобів" Інструкції.

Так, згідно з п. 5.1, 5.2 Інструкції зняття з обліку ТЗ проводиться працівниками Центру відповідно до вимог пунктів 12, 15, 32, 40-46 Порядку.

Номерні знаки, які були закріплені за ТЗ, вилучаються, про що робиться відповідна відмітка на заяві.

Номерні знаки легкових автомобілів, виготовлені відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, які здані до підрозділу Державтоінспекції МВС України без надання власником такого транспортного засобу письмової заяви про їх зберігання, знищуються в установленому законодавством порядку, а в разі надходження заяви про отримання такого номерного знака від іншого власника транспортного засобу виготовляються як нові та видаються відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас вартість номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 та 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів, визначена наказом МВС України № 432 від 29.10.2007 року, та для державного номерного знаку з комбінацією цифр 0008 становить 20 000 грн.

Отже, положення пункту 5.2 Інструкції у взаємозв'язку з положеннями наказу МВС України № 432 від 29.10.2007 року помилково застосовані відповідачем у листі-відмові від 14.04.2016 року № 31/2-Б-11, адже у даному випадку здійснюється перереєстрація транспортного засобу, а не його зняття з обліку з одночасним вилученням номерних знаків.

Відтак суд доходить висновку про неправомірність покладення на позивача обов'язку зі сплати вартості державних номерних знаків, що були раніше закріплені за автомобілем марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1.

Також суд зазначає, що наказ МВС України № 432 "Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 та 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів" прийнятий 29.10.2007 року, а пункт 5.2 Інструкції доповнений абзацом 4 згідно з наказом МВС України № 1082 від 26.11.2012 року, в той час як автомобіль марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1 з державним номерним знаком НОМЕР_2 був оформлений на ім'я інваліда ОСОБА_3 задовго до цього, а саме 14.06.2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України надано у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пункту 2 якого передбачено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, положення нормативно-правових актів, якими керувався відповідач, відмовляючи позивачу у перереєстрації транспортного засобу із збереженням раніше виданих номерних знаків, встановлюють зобов'язання, яких не було на момент оформлення права ОСОБА_3 на цей автомобіль та видання відповідних номерних знаків, а тому їх застосування порушує права та інтереси позивача, як члена сім'ї інваліда.

З огляду на викладене суд вважає протиправною відмову Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області у перереєстрації автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_2 із збереженням державного номерного знаку НОМЕР_2.

Надаючи оцінку позовним вимогам в іншій частині, суд керується пунктом 2 частини 2 статті 162 КАС України, згідно з яким у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відтак, з урахуванням наявності у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення щодо покладення на відповідача обов'язку вчинити певні дії, а також беручи до уваги протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у перереєстрації автомобіля на ім'я позивача із збереженням раніше виданого державного номерного знаку, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача та враховуючи відсутність заперечень відповідача-суб'єкта владних повноважень щодо заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_2 належить задовольнити повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області у перереєстрації автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_2 із збереженням державного номерного знаку НОМЕР_2.

Зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28, ідентифікаційний код 40112249) здійснити перереєстрацію автомобіля марки "Toyota Avensis", 2004 року випуску, номер кузов НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_2 із збереженням державного номерного знаку НОМЕР_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало Павло Ігорович