Справа № 216/1449/16-а
Суддя: Биканов І. Р.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1449/16-а
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року. Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

розглянувши в порядку ст.41 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2016 року та уточнено 19.04.2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Пенсійного фонду України в особі Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 24.04.2001 р. виїхала на постійне місце проживання до м.Ашдод, країна Ізраїль, а до цього часу проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до вимог ст.ст.49 ч.1, 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість надана Верховною Радою України. Згідно з положенням другого речення ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. В звязку з чим, виплату належної пенсії починається з квітня 2001 р. було припинено. Однак, Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 р. № 25-пр/2009 положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення ст.51 Закону та положення інших законів, які регламентують виплату пенсії пенсіонерів, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідно договору, визнано неконституційними.

17.02.2016 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати належної їй пенсії, однак листом від 01.03.2016 р. відмовлено у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 в звязку з відсутністю постійного місця проживання та реєстрації на території України, а угоди між України та Ізраїлем про співробітництво в галузі соціального забезпечення, яка передбачала би інші умови виплати пенсії, не укладено. ОСОБА_1 надала діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, як доказ того, що вона була і залишається громадянкою України, тобто має всі юридичні підстави для поновлення їй виплати пенсії.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду заперечення та заяву про розгляд справи в її відсутність, позов не визнає, вказує, що ОСОБА_1 з 09.04.1993 р. по 29.03.2001 р. перебувала на обліку у відділі соціального захисту населення в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу та отримувала пенсію за віком. Підставою для зняття з реєстраційного обліку був виїзд ОСОБА_1 на постійне місце проживання до країни Ізраїль, пенсія була виплачена по 10.11.2001 р. Позивач не надала доказів постійного місця проживання в Україні, а також не додержано встановленого чинним законодавством порядку звернення за поновленням пенсії. Так, згідно п.1.5 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонерам особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, тоді як в інтересах позивача діяла представник за довіреністю. Стосовно Рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 р. № 25-пр/2009, яким визнано неконституційними положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення ст.51 Закону, вказує на те, що Верховною Радою України до теперішнього часу не укладено відповідного договору який регламентував би виплату пенсії пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідних договорів. Просить суд відмовити в позові.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала у державі Ізраїль. Згідно заяви про поновлення раніше призначеної пенсії 17.02.2016 р., через свого представника ОСОБА_2, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу (зараз Пенсійний фонд України в особі Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про поновлення раніше призначеної пенсії за віком, оскільки до виїзду позивач була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а.с.14, листом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу від 25.02.2016 року за вих. № С 233/02/17 представнику позивача була відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1, у звязку з відсутністю документа, який підтверджує місце проживання та реєстрації в Україні а.с.15.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. у справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону втратили чинність з 07.10.2009 р., тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Позивачем через представника була подана заява про призначення пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто до органу, що призначає пенсію за місцем проживання до моменту виїзду на постійне місце проживання за кордон, таким чином посилання представника відповідача в цій частині як на підставу відмови в задоволенні позову є безпідставним.

На підставі вищевикладеного суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 11, 86, 158-163 КАС України, ст.ст.49, 51 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Пенсійний фонд України в особі Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплату належної їй пенсії, та виплати недоотримані суми пенсії починаючи з 17.02.2016 р.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: