Справа № 826/13941/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвали та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання таким п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011, що втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011, визнання таким, що втратив чинність наказ № 55-ос від 08.06.2012 з моменту його реєстрації - 08.06.2012 та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження про:

визнання таким, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу) втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011;

зобов'язання визнати таким, що втратив чинність наказ по особовому складу № 55-ос від 08.06.2012 з моменту його реєстрації - 08.06.2012;

зобов'язання провести відповідний перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року;

зобов'язання надати позивачу довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям (а.с. 5-19).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання таким пункт 2 наказу Адміністрації зони відчуження № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу), що втратив чинність з моменту його реєстрації (а.с. 70-71).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015 позовну заяву ОСОБА_2 у частині вимог про зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року, а також надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, залишено без розгляду (а.с. 73-76).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено (а.с. 77-80).

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач подав апеляційні скарги (а.с. 83-100, 126-141), в яких просить скасувати ухвали та постанову суду першої інстанції як такі, що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача на ухвалу про закриття провадження у справі підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга на ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду підлягає задоволенню, апеляційна скарга на постанову суду першоїі інстанції підлягає частковому задоволенню, а ухвала про закриття провадження у справі - залишенню без змін, ухвала про залишення адміністративного позову без розгляду скасуванню, постанова суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час вимушеного прогулу на державній службі в зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 та про зобов'язання надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям з наступних підстав.

Згідно п. 1, п. 3 частини першої ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України, № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін; скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 198, п. 4 частини першої ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про визнання таким пункт 2 наказу Адміністрації зони відчуження № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу), що втратив чинність з моменту його реєстрації, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлені до адміністративного суду позовні вимоги, щодо частини яких вже набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Визнано нечинним пункт 2 наказу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу) (а.с. 21-25).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012 апеляційну скаргу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 повернено апелянту (а.с. 26).

Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 набрала законної сили на підставі частини третьої ст. 254 КАС України.

Згідно п. 4 частини першої ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Виходячи зі змісту позовної вимоги про визнання таким, що п. 2 наказу Адміністрації зони відчуження № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу) втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011, та беручи до уваги постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано п. 4 частини першої ст. 157 КАС України, та закрито провадження в частині цієї позовної вимоги.

В даному випадку, суд не може визнавати таким, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011, оскільки даний пункт наказу вже визнаний нечинним судовим рішенням, що набрало законної сили, та правомірність його прийняття вже досліджувалась Окружним адміністративним судом м. Києва.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу про закриття провадження у справі залишити без задоволення, а ухвалу суду про закриття провадження у справі від 18.09.2015 залишити без змін.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов в частині вимог про зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року, а також надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних мотивів.

Згідно пояснень позивача, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволено. Визнано нечинним п. 2 наказу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу).

На дане судове рішення Державним департаментом - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012 апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 повернено апелянту, у зв'язку з неусуненням апелянтом недоліків, визначених ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.12.2011.

В позовній заяві, позивач зазначив, що отримав ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012 - 02.10.2012. Тобто, позивач дізнався про те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 набрало законної сили лише 02.10.2012.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 внесено виправлення в абзац четвертий ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012, вказавши правильне найменування апелянта «відповідач», замість помилково вказаного - «ОСОБА_5» (а.с. 27).

Позивач звернувся до Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо виконання рішення суду від 27.07.2011, однак 24.07.2013 листом № 01-2408/12 позивачу повідомлено, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особову складу) згідно з чинним законодавством є нечинним з моменту набрання законної сили судовим рішенням та постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 у справі № 2а-7601/11/2670 не зобов'язано Державний департамент - Адміністрацію зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення вчиняти будь-які інші дії (в тому числі і проведення перерахунку заробітної плати працівникам).

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_2 на підставі ст. 170 КАС України звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про роз'яснення судового рішення, а саме підтвердити, що визнання нечинним п. 2 наказу державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 2 від 25.01.2011 (по особовому складу повинно бути з 25.01.2011.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.10.2013 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011. Дану ухвалу позивачем отримано 25.10.2013.

З 12.03.2014 по 06.06.2012, позивач зазначає про те, що знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні внаслідок захворювання.

Позивач звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження про визнання таким, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу) втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011;зобов'язання провести відповідний перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року та надати позивачу довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2014 та 20.06.2014 позовні заяви ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с. 42-45).

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З урахуванням наданих позивачем пояснень щодо неодноразових відмов відповідача щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 та судової тяганини з цього приводу, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року, а також надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям з метою дотримання вимог процесуального законодавства України та забезпечення права особи на доступ до суду.

Згідно п. 3 частини першої ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в своїй постанові від 16.09.2016 зазначено спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В даному випадку, в зв'язку з неодноразовими зверненнями позивача до судів з приводу позовних вимог про зобов'язання провести відповідний перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року з метою уникнення повторної судової тяганини та повного захисту прав позивача, з метою уникнення повторних звернень позивача до судів, колегія суддів вважає необхідним скасувати спірну ухвалу про залишення позовної заяви в частині, та розглянути відповідні позовні вимоги по суті.

Державним департаментом - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення 25.01.2011 видано наказ № 02 (по особовому складу).

Пунктом 2 зазначено наказу встановлено наступне: «доплату за вислугу років, до надходження додаткових роз'яснень, здійснювати з урахуванням зауважень ревізійної служби МНС, згідно з додатком».

Згідно додатку до наказу № 02 від 25.01.2011 ОСОБА_2 встановлено надбавку за вислугу років на державній службі в розмірі 30 %. Як вбачається з додатку, стаж державної служби станом на 01.01.2011 обраховується без коефіцієнта 1,5.

Позивач, не погодившись із п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволено, визнано нечинним п. 2 наказу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення № 02 від 25.01.2011 (по особовому складу).

Дана постанова набрала законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Згідно мотивувальної частини судового рішення, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 порушує право позивачів на отримання матеріального блага за перебування у спеціальному статусі при виконанні службових обов'язків у вигляді доплати за вислугу років із застосуванням коефіцієнту 1,5, а тому є протиправним та таким, що підлягає визнанню нечинним.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо виконання даного рішення суду.

Однак, відповідач трактуючи судове рішення таким чином, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особову складу) згідно з чинним законодавством є нечинним з моменту набрання законної сили судовим рішенням, а не з моменту його прийняття, повідомив позивача про те, що Державне агентство України з управління зоною відчуження припинив нарахування ДАЗВ доплати за вислугу років з урахуванням коефіцієнту 1,5 на виконання п. 2 наказу (по особовому складу) № 02 від 25.01.2011 та почав проводити нарахування надбавки за вислугу років у полуторному розмірі з липня 2012 року на виконання п. 3 наказу (по особовому складу) № 55-ос від 08.06.2012, згідно з яким державним службовцям Державного агентства України з управління зоною відчуження, які постійно працюють у зоні відчуження, час роботи зараховувати до вислуги років відповідно до постанови КМ України № 831 від 10.09.2008 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» у полуторному розмірі, нарахування надбавки за вислугу років з урахуванням стажу, обчисленого відповідно до п. 1 цього наказу проводити з липня 2012 року.

Тобто, фактично відповідачем прийнято наказ № 55-ос від 08.06.2012 на виконання судового рішення від 27.07.2011.

Однак, у зв'язку з тим, що згідно наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження № 31 від 31.05.2011 (по особовому складу) ОСОБА_2 звільнений 31.05.2011 з посади начальника відділу з питань Чорнобильської АЕС та об'єкта «Укриття» у зв'язку з виходом на пенсію, позивач залишився єдиним із усіх співробітників Державного агентства України з управління зоною відчуження, якому не відновлено облік вислуги років у полуторному розмірі та відповідну доплату за час роботи на державній службі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження, оскільки згідно наказу № 55-ос від 08.06.2012 нарахування державним службовцям Державного агентства України з управління зоною відчуження, які постійно працюють у зоні відчуження надбавки за вислугу років з урахуванням стажу, обчисленого відповідно до п. 1 цього наказу проводяться лише з липня 2012 року, а позивача звільнено 31.05.2011.

Тобто, відповідачем судове рішенням від 27.07.2011 виконано у такий спосіб, що жодним чином не відновлює та не захищає підтверджене судом право позивача щодо нарахування йому вищенаведеної надбавки.

Згідно листа № 01-2408/12 від 24.07.2013 відповідачем повідомлено про те, що п. 2 наказу № 02 від 25.01.2011 (по особову складу) згідно з чинним законодавством є нечинним з моменту набрання законної сили судовим рішенням та постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2011 у справі № 2а-7601/11/2670 не зобов'язано Державний департамент - Адміністрацію зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення вчиняти будь-які інші дії (в тому числі і проведення перерахунку заробітної плати працівникам).

Статтею 24 Конституції України установлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Пункт 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» № 5207-VI від 06.09.2012 визначає дискримінацію як ситуацію, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Згідно частини другої статті 6 названого Закону форми дискримінації з боку державних органів їх посадових осіб, визначені статтею 5 цього Закону, забороняються.

Наказом № 55-ос від 08.06.2012, який виданий на виконання судового рішення, відновлено облік вислуги років у полуторному розмірі та відповідну доплату за час роботи на державній службі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження всім співробітникам Державного агентства України з управління зоною відчуження, окрім позивача, який був звільнений 31.05.2011 у зв'язку з виходом на пенсію.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні такого перерахунку носять дискримінаційний характер по відношенню до позивача, та порушують його гарантовані Конституцією та діючим законодавством права.

Відповідно до частини першої ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком N 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів» № 137 від 29.01.2003, у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження» N 571 від 27.04.2006, у період з 1 січня 2006 року по 1 січня 2009 року: особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком N1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 36 від 16.01.2003).

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» N 831 від 10.09.2008 (в редакції чинній на час спірних правовідносин) у період з 1 січня 2009 року по 1 січня 2012 року, особам які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 36 від 16.01.2008).

Згідно частини п'ятої ст. 33 Закону України № 3723-XII від 16.12.1993 «Про державну службу» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Виходячи з правового аналізу вищенаведених норм законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, та беручи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов'язання Державне агентство України з управління зоною відчуження надати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії як непрацюючому державному службовцю та здійснити йому перерахунок та виплату заробітної плати з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну службу», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» № 831 від 10.09.2008.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання визнати таким, що втратив чинність наказ по особовому складу № 55-ос від 08.06.2012 з моменту його реєстрації - 08.06.2012, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, з тих мотивів що такий наказ прийнято відповідачем на підставі чинної постанови КМ України № 831 від 10.09.2008, тобто законодавчо встановлено та реалізовано спірним наказом від 08.06.2012 зарахування до стажу роботи ти вислугу років часу роботи у зоні відчуження у полуторному розмірі.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про закриття провадження у справі підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про залишення адміністративного позову без розгляду підлягає задоволенню, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про закриття провадження у справі залишенню без змін, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про залишення адміністративного позову без розгляду скасуванню, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 та про зобов'язання надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про закриття провадження у справі залишити без змін.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 про залишення адміністративного позову без розгляду скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 та про зобов'язання надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та ухвалити нову постанову про задоволення цих позовних вимог.

Зобов'язати Державне агентство України з управління зоною відчуження надати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії як непрацюючому державному службовцю та здійснити йому перерахунок та виплату заробітної плати з урахування надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження з 19.03.2011 по 31.05.2011 у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну службу», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» № 831 від 10.09.2008.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.