Справа № 1170/2а-589/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року м. Київ К/9991/81709/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційними скаргами Державної податкової служби у Кіровоградській області та ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової служби України у Кіровоградській області, треті особи: голова Державної податкової служби у Кіровоградській області, первинна профспілкова організація Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначала, що у січні 2012 року була звільнена з посади заступника начальника інспекції-начальника Новоархангельського відділення Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності податкової інспекції.

Проте звільнення відбулося з порушенням вимог Кодексу законів про працю України оскільки фактичного її посада не була скорочена, порушено переважне право на залишення на посаді з огляду на досвід роботи та кваліфікацію, при попередженні про звільнення не було запропоновано посаду для переведення, трудову книжку видано та проведено повний розрахунок не у день звільнення.

Посилаючись на порушення права на належне працевлаштування просила суд скасувати наказ про звільнення, поновити на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 червня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Окружний суд виходив з того, що у відповідача відбулась реорганізація та скорочення штату працівників (з 65 штатних одиниць до 60), позивачу пропонувалась посада від якої вона відмовилась, переважене право на залишення на посаді було враховано, а також отримано згоду профспілкового комітету на звільнення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким скасовано наказ голови Державної податкової служби України у Кіровоградській області від 23 січня 2012 року № 31-о про звільнення ОСОБА_4, поновлено на посаді заступника начальника інспекції-начальника Новоархангельського відділення Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції. У решті позову відмовлено.

Приймаючи нове рішення апеляційний суд виходив з того, що посада, з якої було звільнено позивача, була збережена та не скорчувалась, а тому звільнення відбулося з порушенням вимог пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Вимоги про стягнення середньої заробітної плати повинні заявлятися до податкового органу, де позивач проходила службу, проте який не був залучений до участі у справі, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

У касаційній скарзі відповідач просив скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову.

Позивач у касаційній скарзі просила змінити рішення апеляційного суду та задовольнити позовні вимоги також і в частині стягнення середньої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 1997 року по 2012 рік позивач проходила службу в податкових органах України, з 24 червня 2010 року на посаді заступника начальника інспекції-начальника Новоархангельського відділення Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області.

Наказом голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області, першого заступника голови адміністрації від 07 листопада 2011 року № 505 розпочато реорганізацію міжрайонних державних податкових інспекцій та об'єднаних державних податкових інспекцій Кіровоградської області шляхом перетворення для забезпечення ефективної організації роботи державних податкових інспекцій Кіровоградської області та з метою забезпечення виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказів Державної податкової служби України від 21 жовтня 2011 року № 82 «Про реорганізацію окремих територіальних органів Державної податкової служби» та від 24 жовтня 2011 року № 84 «Про внесення змін до наказу Державної податкової служби України від 21 жовтня 2011 року № 82».

21 листопада 2011 року позивача попереджено про наступне вивільнення у зв'язку з реорганізацією шляхом перетворення та скороченням штатної чисельності з займаної посади 23 січня 2012 року. 23 січня 2012 року запропоновано для переведення вакантну посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції (головний офіс), від якої вона відмовилась.

Наказом голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області, голови Державної податкової служби у Кіровоградській області від 23 січня 2012 року № 31-о позивача звільнено на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності податкової інспекції).

Відповідно до штатного розпису Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції на 2012 рік, складеного 26 січня 2012 року, загальна кількість штатних посад складає 65, з них керівництво - 5.

Відповідно до тимчасового штатного розпису на 2012 рік даної податкової інспекції від 27 січня 2012 року, затверджено штат у кількості 60 штатних одиниць, з яких 5 одиниць складає керівництво.

Посада заступника начальника інспекції-начальника Новоархангельського відділення Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області після реорганізації не була скорочена.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи в межах доводів касаційних скарг колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких під-став.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно зі статтею 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Проте відповідачем було порушено вимоги статті49-2 Кодексу законів про працю України оскільки разом з попередженням про майбутнє звільнення позивачу не було запропоновано іншої роботи. Така пропозиція відбулась у день звільнення - 23 січня 2012 року, що не відповідає вимогам трудового законодавства.

Апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що незважаючи на скорочення кількості штатних посад у 2012 році на 5 одиниць, кількість керівних посад, до яких відносилась і посада позивача, не скорочено, її посада була збережена.

З огляду на викладені обставини справи та вимоги закону рішення про звільнення позивача у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної чисельності є неправомірним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Позивач проходила публічну службу в Маловисківській міжрайонній державній податковій інспекції Кіровоградської області, яка забезпечувала нарахування та виплату заробітної плати зі свого фонду оплати праці. Відповідачем у справі є Державна податкова служба України у Кіровоградській області, наказ якої про звільнення оскаржувався у судовому порядку.

Апеляційним судом зроблено правильний та обґрунтований висновок про відсутність підстав для стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з неналежного в цій частині позовних вимог відповідача.

Також правомірним є висновок суду про відмову у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з відсутністю належного обґрунтування такої вимоги. Не було надано таких доказів і у обґрунтування касаційної скарги.

Таким чином висновок суду апеляційної інстанції не суперечить обставинам справи та вимогам закону, ухвалений з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для його скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державної податкової служби у Кіровоградській області та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: