Справа № 813/6446/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Справа № 876/2429/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі за позовом «Птахофабрика «Давидівська» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправними дій,

встановив:

«Птахофабрика «Давидівська» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - «Птахофабрика «Давидівська» у формі ТзОВ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу № 288 від 18.09.2015 року про план проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року, визнання протиправним дій до складення акту від 16.11.2015 року № 02-01/06/2015-33/п-81 про недопущення до перевірки та скасування припису від 16.11.2015 року № 328-14-/02.

Зазначає, дії відповідача по включенню позивача в план проведення перевірок надрокористувачів у IVкварталі 2015 році, який затверджений Наказом Державної служби геології та надр України від 18.09.2015 №288, суперечать чинному законодавству , оскільки на цей момент позивач відповідав визначеним законом критеріям суб'єктів господарювання, на яких поширюється мораторій на проведення контролюючими органами такого роду перевірок.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 року позов задоволений.

Відповідач оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно положень п. 41.1 статті 41 Податкового кодексу України Державна служба геології та надр України не є контролюючим органом доходів і зборів. Крім того, зазначає, що на момент винесення наказу що проведення перевірки дія мораторію на проведення контролюючим органом перевірок підприємств, закінчилася (01.07.2015 року). Вказує також на те, що законодавчого акту, який би встановлював мораторій на проведення перевірок Державною службою геології на надр немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.10.2015 Державною службою геології і надр України на підставі наказу від 11.10.2013 №516 Птахофабриці «Давидівська» у формі ТзОВ виданий спеціальний дозвіл №3236 на користування надрами щодо видобування будівельних пісків, придатних для виготовлення штукатурних розчинів для опоряджувального шару в Давидів-Ведмедівському родовищі, що знаходиться в Пустомитівському районі Львівської області терміном дії на 20 років.

Наказом Державної служби геології та надр України № 288 від 18 вересня 2015 затверджений План перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року, куди включений і позивач.

На адресу Птахофабрики «Давидівська» у формі ТзОВ Державною службою геології та надр України було направлено повідомлення від 16 жовтня 2015 року № 13627/13/14-15, яким Птахофабрика «Давидівська» у формі ТзОВ повідомлялась про проведення планової перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування у період з 16 по 27 листопада 2015 року.

16 листопада 2015 року начальником Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складений акт №02-01/06/2015-33/п-81 про недопущення до перевірки, яким зафіксовано факт відмови «Птахофабрика «Давидівська» у формі ТзОВ у проведенні перевірки на підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII.

На підставі вказаного акта посадовою особою Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено припис від 16.11.2015 №328-14/02 на усунення виявлених порушень, зокрема, були виявлені такі порушення: - недопущення посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю), що є порушенням ст.ст. 10-11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»; - не виконуються умови щодо користування надрами, а саме, не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами від 11.11.2003 №3236, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 09.10.2003 №3236 в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю, що є порушенням ст. 24 Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, Угоди про умови користування надрами від 11.11.2003 №3236.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що відповідачем не було дотримано порядку здійснення державного нагляду, а саме, під час складення плану проведення перевірки не було враховано, що діяв мораторій на проведення перевірок певного кола суб'єктів господарювання, а тому дії відповідача стосовно проведення перевірки та складення акта про недопуск до перевірки є протиправними, як і відповідні рішення.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Згідно з приписами Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 391/2011, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

У відповідності до пунктів 5, 6, 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294, державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадра до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Інформування надрокористувача про планову перевірку здійснюється не пізніше ніж за 10 днів до дати її проведення шляхом надсилання в установленому порядку повідомлення за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Апеляційний суд вважає, що відповідачем винесений оскаржуваний наказ про включення позивача у план перевірок із дотриманням наведених вище норм законодавства, в межах наданих повноважень, у визначені строки.

Так, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76 VIII (далі - Закон № 76 VIII) передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Таким чином, законодавчим органом на період з січня по червень 2015 року встановлено певні обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання всіма контролюючими органами. Однак, такі обмеження згідно з Законом № 76 VIII не поширюються на перевірки, які проводяться у вказаний період Державною фіскальною службою України та Державною фінансовою інспекцією України.

Одночасно, Верховною Радою України 28.12.2014 прийнятий Закон №71 VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71 VIII), відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, які прийняті законодавцем, суд апеляційної інстанції вважає, що норми Закону № 76 VIII, зокрема, щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, тоді як норми Закону № 71 VIII, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Така оцінка вище вказаних положень нормативних актів робить логічною та послідовною позицію законодавчого органу, яким в один день прийнято різні за змістом норми щодо одних і тих самих правовідносин, зокрема, обмеження повноважень контролюючих органів у проведенні перевірок суб'єктів господарювання.

Крім того, із приписів вказаного Закону від 28 грудня 2014 року N 71-VIII убачається, що він направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, як і Податковий кодекс України у відповідності до пункту 1.1 статті 1 якого визначено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, при цьому наведеною нормою чітко визначено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

За визначенням наведеним у пункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Водночас, згідно з пунктом 41.4 статті 41 цього Кодексу інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі, на запит правоохоронних органів.

Судом встановлено, що відповідач не є органом, сфера повноважень якого поширюється на справляння податків і зборів, а тому норми Закону від 28 грудня 2014 року N 71-VIII правомірно не застосовано ним при винесенні оскаржуваного наказу щодо призначення планової перевірки.

Є помилковими висновки суду першої інстанції щодо положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», якою встановлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження.

Зокрема, вказаний нормативно-правовий акт прийнятий у зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, однак, враховуючи те, що Закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року, то станом на 01 січня 2015 року постанова Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 408 вичерпала свою дію.

Крім того, на переконання апеляційного суду, не підлягають застуванню у даному випадку і приписи пункту 1 Указу Президента України від 23 липня 1998 року №817/98 "Про деякі заходи з регулювання підприємницької діяльності", згідно з яким органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі - контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

За змістом наведеного положення до контролюючих органів відносяться органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 3 Господарського процесуального кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Водночас, сфера дії контролю Держгеонадр України не розповсюджується на фінансово-господарську діяльність суб'єктів підприємницької діяльності.

Тобто, в даному випадку перевірка Державною службою геології та надр України з питань дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування не є перевіркою у сфері господарської діяльності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність правових підстав для включення позивача до Плану проведення перевірок надрокористувачів, у зв'язку з чим безпідставно визнав оскаржуваний наказ відповідача № 288 від 18 вересня 2015 року, в частині проведення планової перевірки «Птахофабрика «Давидівська» у формі ТзОВ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294 (далі - Порядку № 1294) у разі недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадра.

За результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами. Посадова особа органу державного геологічного контролю зазначає в акті стан виконання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та використання надр, а в разі невиконання зазначених вимог - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідне положення акта законодавства (п.15 Порядку).

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 березня 2013 року № 133, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2013 року №563/23095 «Про затвердження форм документів у сфері здійснення державного геологічного контролю» затверджені форми документів у сфері здійснення державного геологічного контролю, в тому числі пунктом 1.12 затверджено форму припису, який видається Державною службою геології та надр.

Так, затверджена Міністерством екології та природних ресурсів України форма припису має містити такі обов'язкові реквізити: реквізити спеціального дозволу на користування надрами, виданого надрокористувачу; реквізити акту перевірки; перелік порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме: зміст виявлених порушень з посиланням на пункти та статті відповідних нормативно-правових актів; строк, до якого необхідно усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.

Відповідно до п.16 Порядку, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадра.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Тобто, винесення припису не може порушувати права чи інтереси особи, щодо якої його винесено.

Апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо протиправності складення самого припису, оскільки позивачем було порушено законодавство в сфері надрокористування, а саме, вимоги ст. 10 ст. 11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо недопущення до проведення перевірки, оскільки позивачем були проігноровані вимоги Угоди про умови користування надрами від 11.11.2013 року № 3236, яка є частиною спеціального дозволу на користування надрами від 09.10.2003 року № 3236 в частині обов'язку надрокористувача допускати представників відповідача до здійснення державного геологічного контролю.

Разом з тим апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено жодного іншого способу усунення виявлених порушень, окрім як винесення припису та розпорядження.

Відтак, апеляційний суд вважає, що у даному випадку позивач при складенні оскаржуваного припису діяв відповідно до наданих йому повноважень та у спосіб передбачений законом, а тому оскаржуваний припис є правомірним.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з недоведенням позивачем своїх вимог.

Керуючись ст.41,ч.3 ст.160,ст.ст.195,196,198,200,205,206, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року

у справі № 813/6446/15 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову «Птахофабрика «Давидівська» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправними дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 24.06.2016 року.