Справа № 803/777/16
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Справа № 803/777/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача Максимчука Ю.В.,

представника відповідача Виш А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» (далі - ПАТ «Шацьке РТП», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість від 04.01.2016 №1/15 та зобов'язання вчинити дії шляхом анулювання реєстрації платника податку на додану вартість згідно заяви від 28.12.2015.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2015 ПАТ «Шацьке РТП» до Шацького відділення Ковельської ОДПІ було подано заяву форми № 3-ПДВ про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України. До заяви було долучено витяг з реєстру платників ПДВ, акт інвентаризації основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів, а також податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 року.

Однак, листом Шацького відділення Ковельської ОДПІ від 04.01.2016 №1/15 в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість було відмовлено з підстав невідповідності заяви вимогам, встановленим пунктом 184.7 статті 184 Податкового кодексу України, а саме не відображення в ліквідаційній декларації умовного продажу основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів.

Вказане рішення було оскаржене в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Волинській області та ДФС України, проте, рішеннями від 09.03.2016 №1145/10/03-20-12-01-13 та від 18.04.2016 №8727/6/99-99-15-01-03-15 скарги були залишені без розгляду.

Проте, позивач вважає, що відповідач невірно та незаконно застосував положення пункту 184.7 статті 184 ПК України, а тому просить визнати протиправним та скасувати рішення Шацького відділення Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області №1/15 від 04.01.2016 щодо відмови ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість та зобов'язати Шацьке відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області анулювати ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» реєстрацію платника податку на додану вартість.

В поданих письмових запереченнях на позов від 01.06.2016 №6299/03-10-011 відповідач - Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області заявлені позовні вимоги заперечили з тих підстав, що за результатами розгляду зави ПАТ «Шацьке РТП» про анулювання реєстрації платника ПДВ встановлено невідповідність поданої заяви вимогам пункту 184.7 статті 184 ПК України, яким встановлено, що якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Позивачем на дату подання заяви про анулювання реєстрації платника ПДВ не визначено суму зобов'язань по товарах/послугах, необоротних активах суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності. Станом на 28.12.2015 залишкова вартість основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів становить 6475,40 грн.

Проведеною позаплановою виїзною перевіркою з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 16.06.2014, результати якої оформлено актом №411/03-06-22-00902576 від 03.07.2014, встановлено, що суми ПДВ, які були включені до складу податкового кредиту за лютий 2011 року в розмірі 22125,00 грн., за червень 2011 року - в розмірі 22899,00 грн. та за жовтень 2011 року - в розмірі 19885,05 грн., не були використані ПрАТ «Шацьке РТП» в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на дату анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість, та податкові зобов'язання по яких у відповідності до вимог пункту 184.7 статті 184 ПК України платником не нараховані після узгодження вказаних сум з моменту набрання судових рішень законної сили.

Прийняті податкові повідомлення-рішення за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Шацьке РТП» оскаржувались і станом на 09.03.2016 набрали законної сили на користь платника. Однак, підставою для скасування податкового повідомлення-рішення №000368220 від 23.07.2014 стала та обставина, що сума заниження податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 64909,00 грн. не може бути визначена за лютий 2014 року, так як останнім звітним періодом у зв'язку з анулюванням платника податку на додану вартість 30.06.2012 є червень 2012 року. З огляду на це ПАТ «Шацьке РТП» відновлено суму податкового кредиту по придбаних товарах/послугах, необоротних активах, що не були використані в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності в сумі 64909,00 грн. На момент скасування платника ПДВ 30.06.2012 позивачем не сплачено суму податку на додану вартість з податкового кредиту, сформованого по придбаних товарах/послугах, необоротних активах, які не були використані в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності, з урахуванням судових рішень, які набрали законної сили.

Таким чином, при поданні заяви про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 28.12.2015 у відповідності до підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України позивачу необхідно провести нарахування та сплату податкового зобов'язання на залишки товарів/послуг та необоротних активів, які були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності.

У зв'язку з викладеним, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Із змісту статті 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Шацьке РТП» було зареєстровано платником податку на додану вартість 24.07.1997 згідно свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №2490714, яке 16.06.2011 було анульоване у зв'язку з перереєстрацією та видано нове свідоцтво №100339486.

30.06.2012 вищевказане свідоцтво №100339486 було анульоване у зв'язку з реєстрацією платником єдиного податку.

28.12.2015 ПАТ «Шацьке РТП» до Шацького відділення Ковельської ОДПІ було подано заяву форми № 3-ПДВ про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 ПК України. До заяви було долучено витяг з реєстру платників ПДВ, акт інвентаризації основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів, а також податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 року.

Однак, листом Шацького відділення Ковельської ОДПІ від 04.01.2016 №1/15 в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість було відмовлено з підстав невідповідності заяви вимогам, встановленим пунктом 184.7 статті 184 ПК України, а саме не відображення в ліквідаційній декларації умовного продажу основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів.

Вказане рішення було оскаржене в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Волинській області та ДФС України, проте, рішеннями від 09.03.2016 №1145/10/03-20-12-01-13 та від 18.04.2016 №8727/6/99-99-15-01-03-15 скарги були залишені без розгляду.

Порядок проведення процедур реєстрації особи як платника ПДВ та анулювання такої реєстрації врегульовано статтями 180 - 184 розділу V ПК України від 02.12.2010.

Відповідно до пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема:

а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом;

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації; зазначену в судовому рішенні; припинення дії договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції або закінчення строку, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку; що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.При цьому датою анулювання реєстрації платника податку визначається дата, що настала раніше.

Згідно пункту 184.3 статті 184 ПК України, контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника податку, що подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він, відповідає вимогам пункту 184.1 цієї статті.

При цьому, пунктом 184.4 статті 184 ПК України передбачено, що у разі відсутності законних підстав для анулювання реєстрації контролюючий орган протягом 10 календарних днів після надходження заяви платника податку про анулювання реєстрації подає такому платникові податку вмотивовану письмову відмову в анулюванні реєстрації з поясненнями із зазначеного питання.

Як зазначено у пункті 184.6 статті 184 ПК України, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Згідно пункту 184.7 статті 184 ПК України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Пунктом 184.10 статті 184 ПК України передбачено, що про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

У відповідності до вимог пункту 184.7 статті 184 ПК України (в редакції, чинній на 30.06.2012), якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ПК України на дату подання заяви про анулювання реєстрації платником ПДВ у 2012 році ПАТ «Шацьке РТП» було нараховано умовне постачання основних засобів, товарів та ін., що підтверджується поясненнями представника позивача в судовому засіданні та матеріалами справи, зокрема, податковою накладною №16 від 29.06.2012 (а. с. 118).

Крім того, правильність нарахування умовного продажу та відсутність порушень податкового законодавства підтверджується довідкою Ковельської ОДПІ від 08.10.2013 №116/22-00902576 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство», код за , з питань правомірності відображення показників у податковій декларації з ПДВ за червень 2012 року в частині повноти визначення податкового зобов'язання по товарах/послугах, необоротних активах, суми податку на додану вартість по яких були включені до складу податкового кредиту, що не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на дату анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість» (а. с. 13-21).

Як слідує з витягу №001 з реєстру платників податку на додану вартість №15 від 31.01.2014 (а. с. 12), 10.01.2014 ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» було повторно зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Разом з тим, 28.12.2015 позивачем подано заяву форми № 3-ПДВ про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (а. с. 6).

Порядок перереєстрації платників податку на додану вартість встановлений Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 3.1 Положення, реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора.

Пунктами 3.12, 3.13 Положення встановлено, що при визначенні дати реєстрації особи, яка повторно реєструється платником ПДВ, не враховуються періоди попередніх реєстрацій, які були анульовані. Датою податкової реєстрації такого платника ПДВ є дата його нової реєстрації незалежно від строку, що пройшов від дня анулювання попередньої податкової реєстрації такої особи до дня подання заяви про повторну податкову реєстрацію.

Таким чином, з метою виконання вимог ПК України, на дату подання заяви про анулювання реєстрації платником ПДВ у 2015 році, позивачем було проведено інвентаризацію, про що складено акт інвентаризації основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів станом на 28.12.2015 (а. с. 11).

Згідно зазначеного акту, залишкова вартість майна станом на 28.12.2015 складала 6475443,95 грн.

Однак, як встановлено в ході судового розгляду справи, ПАТ «Шацьке РТП» не визначило податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни у зв'язку з тим, що всі об'єкти, зазначені в акті інвентаризації, були придбані у період з 1959 по 2009 роки, тобто до дати, чинної на той час реєстрації підприємства платником ПДВ. Відповідно, суми податку на додану вартість по зазначених об'єктах не включалися до податкового кредиту у період з 10.01.2014 по 28.12.2015, а тому на думку суду, зазначена залишкова вартість основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів не може бути об'єктом оподаткування в розумінні підпункту 184.7 статті 184 ПК України.

Крім того, всупереч приписам підпункту 184.7 статті 184 ПК України, в даному випадку відбувається анулювання платника ПДВ, а не самого підприємства (юридичної особи). Тому, на момент реєстрації такої особи як нового платника ПДВ товарні залишки та необоротні активи, умовне постачання яких було визнано при анулюванні платником ПДВ, продовжують перебувати на балансі підприємства.

При цьому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач зобов'язаний нараховувати умовний продаж основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів, які наведені в Акті інвентаризації від 28.12.2015 з огляду на таке.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено випадки, в яких у платника податку виникає право на податковий кредит, а саме у разі здійснення операцій з:

придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

придбання (будівництва, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внеску до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Крім того, пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено також дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Отже, в даному випадку у заново зареєстрованого платника податку відсутні підстави для нарахування умовного продажу основних засобів та необоротних активів, оскільки з моменту реєстрації не відбувається їх придбання або виготовлення.

Судом також встановлено, що об'єкти, зазначені в акті інвентаризації, були придбані у період з 1959 по 2009 роки, тобто до дати перереєстрації підприємства платником ПДВ. Відповідно, суми податку на додану вартість по зазначених об'єктах не включалися до податкового кредиту у період з 10.01.2014 по 28.12.2015, а тому зазначена залишкова вартість основних засобів, малоцінного інвентарю та матеріалів не може бути об'єктом оподаткування в розумінні пункту 184.7 статті 184 ПК України.

Крім того, у відповідності до Положення «Про реєстрацію платників податку на додана вартість», яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 113 при повторній реєстрації особи платником ПДВ, в новій декларації з податку на додану вартісті не враховуються суми, які були накопичені у періодах попередньої реєстрації платником ПДВ, як) було анульовано.

Разом з тим, у випадку анулювання реєстрації платника ПДВ втрачається право на складання та реєстрацію в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування після дати такого анулювання. Повторно зареєстрована платником ПДВ особа є платником ПДВ із нової дати реєстрації її платником ПДВ, а тому не має права на складання та реєстрацію в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, складених особою в період до анулювання її попередньої реєстрації платником ПДВ, відтак умовний продаж по даних податкових накладних не нараховується.

Відповідно до положень статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якидо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що рішення Шацького відділення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області №1/15 від 04.01.2016 щодо відмови в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту приписів статті 184 ПК України анулювання реєстрації платника податку здійснюється рішенням відповідного контролюючого органу.

Таким чином, повноваження щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість належать виключно Шацькому відділенню Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області.

В даному випадку суд не може перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень, які відносяться виключно до компетенції цих органів.

Отже, у вимозі про зобов'язання Шацького відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області анулювати ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» реєстрацію платника податку на додану вартість слід відмовити.

У зв'язку з наведеним, обираючи спосіб захисту порушеного права, відповідно до положень частини другої статті 11 КАС України, слід зобов'язати Шацьке відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області повторно розглянути заяву ПАТ «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 28.12.2015.

Як передбачено частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань Шацького відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 2756,00 грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду згідно квитанції від 20.05.2016 № 108 (а. с. 2).

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шацького відділення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області №1/15 від 04.01.2016 щодо відмови в анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість.

Зобов'язати Шацьке відділення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 28.12.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Шацьке ремонтно-транспортне підприємство» за рахунок бюджетних асигнувань Шацького відділення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 29 червня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А.Лозовський