Справа № 243/3429/16-а
Суддя: Чемодурова Н. О.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/78/2016
Номер справи 243/3429/16-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

«22» червня 2016 року м.Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

за участю:

представника позивача - Нілова О.С.,

представника відповідача -- Лауніконіс В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Слов'янської районної державної адміністрації про визнання незаконною відмову у наданні дозволу Слов'янською районною державною адміністрацією на передачу в безоплатну власність земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим в ході судового розгляду адміністративним позовом до Слов'янської районної державної адміністрації про визнання незаконною відмову у наданні дозволу Слов'янською районною державною адміністрацією на передачу в безоплатну власність земельної ділянки. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що для отримання в безоплатну власність земельної ділянки вона видала довіреність на ім'я ОСОБА_4 Від її імені він 11 лютого 2016 року звернувся с заявою до Слов'янської державної адміністрації про надання дозволу на передачу в безоплатну власність ОСОБА_3 цієї земельної ділянки та надав необхідні документи, у тому числі технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену ПП «Терра-Віта» у 2012 році. 23 березня 2016 року позивач отримала відповідь, згідно якої їй відмовили у наданні у безоплатну власність земельної ділянки, та запропонували вдруге звернутися з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі на місцевості до відділу з питань падання адміністративних послуг та отримати дозвіл на її розробку, та вдруге укласти договір із землевпорядною організацією і виконати роботи з розробки технічної документації та подати її на затвердження до Слов'янської райдержадміністрації. Підставою для такої відмови і нового отримання дозволу на розробку документації та виготовлення технічної документації на земельну ділянку адміністрація вважає те, що 02 червня 2015 року були внесені зміни до ч.1 ст.11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)», згідно якої встановлення меж земельних ділянок в натурі здійснюється не на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (стаття діяла до 02 червня 2015 року), а на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вважає, що відмова Слов'янської державної адміністрації про виділення в натурі земельної ділянки власнику земельної частки (паю) та видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку є необґрунтованою, та не відповідає вимогам закону.

23 травня 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вона отримала у спадщину право на земельний пай на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Птахорадгосп «Правдинський» розміром 5,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату про право па земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданому Слов'янською районною адміністрацією 03 квітня 1997 року.

25 червня 2012 року вона отримала розпорядження Голови Слов'янської державної адміністрації про надання дозволу на розробку технічної документації для отримання у власність земельної ділянки.

Для розробки технічної документації вона звернулась у ПП «Терра-Віта» яка має ліцензію серії АВ № 390409 від 07 грудня 2007 року, видану Державним агентством земельних ресурсів України, та ліцензію серії АБ № 293455 від 03 листопада 2005 року видану Міністерством екології та природних ресурсів України на виконання таких робіт.

На підставі договору за № 87-1 від 05 липня 2012 року про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності па земельну ділянку ПП «Терра-Віта» виготовило технічну документацію, згідно якої визначено місцезнаходження, розмір земельної ділянки, яка склала 4,3893 га та наданий кадастровий номер НОМЕР_2. 26 лютого 2013 року земельну ділянку було внесено до Державного земельного кадастру.

На теперішній час вона має технічну документацію на земельну ділянку і вона сформована, оскільки отримала кадастровий номер, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру. Їй залишилось тільки отримати розпорядження Слов'янської райдержадміністрації щодо виділення їй в натурі земельної ділянки, отримати документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку і здійснити її держану реєстрацію.

Замість цього, від неї вимагають вдруге виконати вже виконані нею дії. у тому числі укласти договір із землевпорядною організацією про виготовлення технічної документації на земельну ділянку, вартість якої складає 1500 грн.

Просила визнати необґрунтованою відмову Слов'янською районною державною адміністрацію у затверджені технічної документації про виділення в натурі земельної частки (паю) та видачу документів, що посвідчують її право власності па земельну ділянку. Зобов'язати Слов'янську державну адміністрацію прийняти рішення, згідно з їхніми повноваженнями, передбаченими ст.5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), за її заявою про виділення їй в натурі земельної ділянки площею 4,3893 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на землях Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_2, як власнику земельної ділянки (паю). Стягнути зі Слов'янської державної районної адміністрації на її користь понесені судові витрати.

У судове засідання позивач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її адвоката Нілова О.С. (а.с.69).

Представник позивача Нілов О.С., який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді від 25 квітня 2016 року (а.с.5), у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні викладеним у заяві, додатково зазначив, що у зв'язку зі змінами у ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)» позивачеві було відмовлено у виділенні їй в натурі спірної земельної ділянки. Вважає, що це є неправомірним, оскільки з 02 червня 2015 року законодавство України взагалі не містить роз'яснень з питань, що саме необхідно робити в подібних ситуаціях. Оскільки на момент звернення (виготовлення документів) ніяких порушень ПП «Терра-Віта» не допущено, жодних заборон немає, то наявна в позивача технічна документація є дійсною і на теперішній час. Зазначив також, що так як кадастровий номер зазначеної ділянки вже присвоєний, є не доцільним повторне виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 4,3893 га розташованої на землях Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області.

Представник відповідача Лауніконіс В.П., яка діє на підставі довіреності №01-37-192 від 26 лютого 2016 року, у судовому засіданні та наданих суду письмових запереченнях на позов зазначила наступне. Позивачка вимагає визнати необґрунтованою відмову Слов'янської районної державної адміністрації у затверджені технічної документації про виділення в натурі земельної частки (паю) та видачу документів, що посвідчують її право власності на земельну ділянку, але з заявою про затвердження зазначеної технічної документації вона не зверталася.

Крім того, технічну документацію про виділення в натурі земельної частки (паю) та видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку не надавала, і взагалі технічна документація про виділення в натурі земельної частки (паю) та видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, взагалі не розробляється.

Представник позивача за довіреністю звертався до Слов'янської районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на передачу в безоплатну власність земельної ділянки. Заява представника була розглянута та надана відповідь про те, що надання дозволу на передачу в безоплатну власність земельної ділянки не передбачено законодавством України, та роз'яснено які дії їй потрібно здійснити для оформлення свого право на земельну частку (пай). Таким чином, вважають, що заява ОСОБА_3 не відповідає нормам діючого законодавства.

Законодавством України встановлений певний порядок набуття у власність земельної ділянки на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай). Такий вид технічної документації із землеустрою, що був поданий ОСОБА_3 не передбачено. Отже, надана позивачем документація, не передбачена нормами чинного законодавства. Без оформлення та надання райдержадміністрації технічної документації із землеустрою, що визначена законодавством України (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Слов'янська районна державна адміністрація не має можливості здійснити дії, направленні на набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку.

Зазначена позивачем земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 16 листопада 2012 року. Протягом року речове право на земельну ділянку не було зареєстровано з її вини, що є підставою скасування реєстрації земельної ділянки. Зазначений факт свідчить про безпідставність вимог ОСОБА_3 та невідповідність обґрунтувань позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, враховуючи думку сторін по суті заявлених вимог, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_3 за довіреністю №155 від 09 лютого 2016 року ОСОБА_4 (а.с.9), звертався до Слов'янської державної адміністрації з заявою про видачу дозволу на передачу в безоплатну власність ОСОБА_3 земельної ділянки НОМЕР_3 (а.с.12; 13).

Як вбачається з відповіді Слов'янської державної адміністрації №01-35-340 від 23 березня 2016 року, ОСОБА_4 було відмовлено у зв'язку з відсутністю належної технічної документації (а.с.14).

Відповідно до технічної документації ПП «Терра - Віта» на земельну ділянку НОМЕР_3 від 16 листопада 2012 року, зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.15-32).

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №61040572 від 09 червня 2016 року відомості за кадастровим номером НОМЕР_4 відсутні (а.с.59).

Відповідно до Публічної кадастрової карти України від 13 червня 2016 року, земельна ділянка площею 4,3893 га зареєстрована на праві приватної власності, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.70).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Частина перша ст.55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Слов'янська районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не передбачено надання місцевими державними адміністраціями дозволів на передачу у власність земельних ділянок.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується, набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Згідно з п."г" ст.81 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення їм в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Організаційні та правові засади виділення власникам їхніх земельних часток (паїв) визначені Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Повноваження районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) перелічені в ст.5 зазначеного Закону, зокрема районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай): уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв); приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) за межами населених пунктів.

Крім того, відповідно до ст.3 Закону України "Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" - особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку в натурі (на місцевості) подають до відповідної районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки в натурі (на місцевості).

Законодавством України встановлений певний порядок набуття у власність земельної ділянки на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай).

Такий порядок визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Статтею 11 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Порядок розробки та вимоги до документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені Законом України «Про землеустрій».

Ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.

Ст. 25 Закону України «Про землеустрій» також встановлено, що види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом та визначено перелік видів документації із землеустрою.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 02 червня 2015 року N 497-VIII були внесені зміни з 27 червня 2015 р. до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», якими технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, була замінена на технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що кадастровий номер присвоюється земельній ділянці при внесенні відомостей про неї до Державного земельного кадастру.

Пунктом 5 зазначеної статті також встановлено, що кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади про передачу цих ділянок у власність чи користування, про затвердження документації із землеустрою щодо конкретних земельних ділянок.

Також пунктом 6 зазначеної статті передбачено скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Пунктом 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» встановлено збереження чинності лише рішень про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань та затвердження проектів землеустрою розроблені відповідно до цих рішень.

Проект землеустрою - це окремий вид документації із землеустрою, що підтверджується ст.25 Закону України «Про землеустрій».

Зазначеною статтею встановлено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації та встановлюються види такої документації, а саме:

а) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

б) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць;

в) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів;

г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

д) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб;

є) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;

є) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів;

ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

з) робочі проекти землеустрою;

и) технічна документація із землеустрою щодо визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України;

і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту;

й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок;

к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, такий вид технічної документації із землеустрою, що був поданий ОСОБА_3 діючим законодавством не передбачено та без оформлення та надання райдержадміністрації технічної документації із землеустрою, що визначена законодавством України (технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) неможливо здійснити дії, направленні на набуття позивачем права власності на зазначену земельну ділянку.

Отже, виходячи з аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

При зверненні до суду ОСОБА_3 були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп., та по сплаті юридичних послуг у сумі 2000 грн., що підтверджується квитанціями від 08 та 25 квітня 2016 року (а.с.1; 4). Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог позивачу судом відмовлено, відповідно до положень статті 94 КАС України підстав для відшкодування на користь позивача понесених судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 69-71, 86, 87, 94, 122-143, 151-154, 158-163, 167, 185-186, 254 КАС України, ст.ст.14, 19 Конституції України, ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.81 Земельного кодексу України, ст.ст.3, 5, 11 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст.ст.25, 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.16, 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Слов'янської районної державної адміністрації про визнання незаконною відмову у наданні дозволу Слов'янською районною державною адміністрацією на передачу в безоплатну власність земельної ділянки - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2016 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Н.О. Чемодурова