Справа № 366/751/16-а
Суддя: Ткаченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №366/751/16-а
Провадження № 2-а/366/10/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року смт.Іванків
Суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області (далі УПФУ у Іванківському районі) щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності, як інваліду II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як інваліду II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Постанови КМ України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11 вересня 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, як інвалід ІІ групи, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у зв`язку з неправомірними діями відповідача отримує пенсію в значно меншому розмірі, ніж передбачено Постановою КМ України від 23.11.2011р. № 1210. В жовтні 2013 року вона звернулася до УПФУ у Іванківському районі з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, відповідно до її статусу, однак, відповідач відмовив позивачу у зазначеному перерахунку пенсії, так як вважає, що наявних документів не достатньо для цього. ОСОБА_1 вважає, що відмова УПФУ у Іванківському районі є незаконною і такою що порушує її конституційне право на належне пенсійне забезпечення та соціальний захист.

В своїх письмових запереченнях УПФУ у Іванківському районі просив відмовити ОСОБА_1 в задоволені її адміністративного позову з посиланням на те, що відповідач при перерахунку пенсії позивачу діяв в межах чинного законодавства та не порушував її прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується, посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього № НОМЕР_2 .

Також, позивач в період з 25 травня по 25 червня 1986 року була залучена до участі у роботах пов`язаних з усуненням наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на що вказує довідка № 12 від 26.01.2012 року, яка видана СТОВ «Дружба».

Як вбачається з довідки МСЕК серії КИО-І № 100718 та експертного висновку від 31.10.1996 року №1510 внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач отримала ІІ групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

03 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до УПФУ у Іванківському районі із заявою, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до вимог Постанови КМ України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, листом від 01.11.2013 №219/1-В1, відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, оскільки вважає, що позивач не надав до УПФУ у Іванківському районі підтверджуючі документи, які б вказували на те, що ОСОБА_1 виконувала роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з 25 травня по 25 червня 1986 року.

Відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як вбачається з матеріалів справи всі необхідні документи, які підтверджують, те що ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, є в наявності та містяться в матеріалах пенсійної справи позивача.

Так, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв`язку втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть визначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Постанова №1210).

Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно пунктів 11, 12, 13 Постанови №1210 мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які є інвалідами II групи становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

Особам, що належать до категорії 1, які водночас є інвалідами II групи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у розмірі 379,6 гривні.

При цьому, у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів II групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - 255 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Також, у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зокрема, з 1 січня 2016 року 1 074 гривні, з 1 травня 1 130 гривень, з 1 грудня 1 208 гривень.

Тобто, якщо розмір пенсії є меншим ніж 255% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що на момент розгляду справи становить 2 738,7 грн. (1 074 грн.*255%), то особі призначається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Отже, виходячи з вищезазначеного, можемо зробити висновок, що на даний час мінімальний розмір пенсії позивача повинен становити не менше, ніж 2 738 гривень 70 копійок, а у разі зміни відповідного прожиткового мінімуму, органи ПФУ повинні проводити перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Однак, всупереч зазначеним вимогам УПФУ у Іванківському районі виплачував та виплачує позивачу значно меншу пенсію, ніж передбачено Постановою №1210, а саме 1 598,57 грн., на що вказує довідка про розмір пенсії від 02.03.2016 року №06/135а, яка видана УПФУ у Іванківському районі.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Окрім того, суд бере до уваги інші належні докази, які надані позивачем, а саме: довідку №47 від 26.12.1996 року та довідку №3 від 28.09.1992 року видані КСП ім.Щорса, які зазначають, що позивач дійсно працювала поваром під час евакуації з 25 травня по 25 червня 1986 року в колгоспі імені Щорса в населеному пункті с.Бобер Поліського району Київської області, яке відноситься до зони відчуження та за вказану роботу ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату у сумі 96 крб. 77 коп.

Таким чином, суд вважає, що відмова відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності, як інваліду II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Постанови КМ України від 23.11.12011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Також, відповідно до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 11 березня 2016 року, на що вказує поштовий штемпель на конверті. За таких обставин позивачем не було порушено строку звернення до адміністративного суду, на що звертає увагу відповідач у своєму запереченні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 11 вересня 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 15, 54, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», постановою КМ України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1, статтями 69-71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності, як інваліду II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як інваліду II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Постанови КМ України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11 вересня 2015 року із врахуванням вже виплачених сум.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.В. Ткаченко