Справа № 2а-12500/10/1370
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Київ К/9991/19700/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Білуга С.В., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Львівської митниці, Державної митної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2011р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Львівської митниці про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к в частині звільнення його з посади старшого інспектора митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, зобов'язання змінити підставу звільнення та вважати його звільненим за власним бажанням на підставі пункту 4 частини 1 статті 39 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24.11.2010р. по 19.01.2011р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2011р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к в частині припинення з 25.11.2010р. перебування позивача на державній службі в митних органах України.

Зобов'язано Державну митну службу України вирішити питання щодо зміни підстав припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України відповідно до його заяви від 23.02.2011р.

Стягнуто з Львівської митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2010р. по 18.01.2011р. в розмірі 5389,35 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к в частині припинення з 25.11.2010р. перебування позивача на державній службі в митних органах України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодились відповідачі, подали касаційні скарги, в яких посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в митних органах України на посаді старшого інспектора митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Наказом Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к з 25.11.2010р. припинено перебування позивача на державній службі в митних органах за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» з 28.04.2012р.

Підставою для припинення перебування позивача на державній службі в митних органах став акт службової перевірки №21/2010-п від 24.11.2010р.

Так, в ході службової перевірки встановлено, що за період з 07.11.2010р. по 11.11.2010р. з митної території Республіки Польща виїхало 6 транспортних засобів з вантажем RPR03LP, TOL845555, BC3179CA, CE7163AP, RPR03LP та BJDA751.

Однак, в ЄАІС Державної митної служби України, справах Львівської митниці відсутні документи та інформація, що підтверджують факт перетину вказаними транспортними засобами митного кордону України та здійснення їх митного контролю, митного оформлення за цей період часу.

Вищевказане свідчить про ознаки переміщення зазначених транспортних засобів з вантажем через митний кордон України з уникненням від оподаткування, незаконним звільненням від митного контролю та порушенням встановленого порядку ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України.

Згідно з Журналом розподілу обов'язків відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» позивач 07.11.2010р., 08.11.2010р та 11.11.2010р. виконував службові обов'язки на в'їзді в Україну на смузі руху «зелений коридор».

Таким чином, комісія по проведенню службової перевірки дійшла висновку, що позивачем не було вжито належних заходів, передбачених статтями 40, 41 Митного кодексу України, чим неналежно виконав свої службові обов'язки, передбачені пунктами 2.1-2.5, 2.9, 2.13, 2.14, 2.18, 2.24, 2.25, 2.34 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що доказів порушення позивачем своїх посадових обов'язків чи вчинення дій, які є порушенням Присяги державного службовця відповідачами не надано, а тому його звільнення із займаної посади на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» відбулося неправомірно.

Апеляційний суд, крім того, виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено, що транспортні засоби, вказані в акті службової перевірки, не перетинали державного кордону України, не проходили прикордонного контролю, інших видів контролю, а тому не могли проходити й митний контроль та митне оформлення під час служби позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання змінити підставу припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України, апеляційний суд виходив з того, що до моменту винесення оскаржуваного наказу Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к позивач із заявою про звільнення за власним бажанням не звертався, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Крім того, апеляціний суд виходив з того, що оскільки позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, не просив поновити його на попередній посаді, а тому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2010р. по 18.01.2011р. також задоволенню не підлягають.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційних скаргах, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи факт порушення позивачем Присяги державного службовця свого підтвердження не знайшов, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень статті 569 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі - Статут) встановлено, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно пункту 1 статті 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників.

Застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Статуту, який визначає види дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Закон України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є спеціальним нормативним актом щодо врегулювання правовідносин, пов'язаних із застосування заохочень та дисциплінарних стягнень для посадових осіб митної служби, у тому числі їх звільнення.

Невиконання або неналежне виконання посадовою особою митної служби своїх службових обов'язків відповідно до статті 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є порушенням службової дисципліни, відповідальність за що передбачена саме цим Законом.

Припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.05.2013р. (№21-403а12), від 04.06.2013р. (№21-167а13), від 17.09.2013р. (№21-231а13), від 03.12.2013р. (№379а13) та від 28.04.2015р. (№21-163а15).

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Львівської митниці, Державної митної служби України відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.В. Білуга

С.С. Пасічник