Справа № 2-а-6479/08/1570
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2010 р.Справа № 2-а-6479/08/1570

Категорія: 2.19.8Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління служби безпеки України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про захист права на пенсійне забезпечення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2008 року ОСОБА_5 звернулася до суду першої інстанції з позовом. Уточнивши позовні вимоги, вона просила: стягнути з управління служби безпеки України (надалі УСБУ) в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України (надалі ГУПФУ) в Одеській області на користь ОСОБА_5 3 900, 00 грн недоотриманої її матірю пенсії за 3 місяці; стягнути з управління служби безпеки України (надалі УСБУ) в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_5 єдиноразову грошову допомогу на поховання в розмірі тримісячної пенсії, що складає 10 206 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_5 зазначила, що після смерті її батька, ОСОБА_6, її матір, ОСОБА_7, мала право на отримання разової допомоги на поховання померлого, що склала 10 206 грн, а також право перейти на пенсію померлого за власним бажанням. На підставі звернення ОСОБА_7 до ГУПФУ в Одеській області, останній здійснив перерахунок пенсійного забезпечення та нарахував разову допомогу на поховання. Проте, зазначені кошти вона так і не отримала у звязку зі смертю в липні 2007 року.

23 квітня 2009 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою повністю відмовив у задоволенні позову з тієї підстави, що на момент смерті батьків ОСОБА_5 була повнолітньою та не проживала з ними однією сімєю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 був підполковником СБУ, вислуга якого склала 31 рік. Його право на отримання пенсії підтверджується пенсійним посвідченням серії СБ №17552, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 9). 10 квітня 2007 року ОСОБА_6 помер (а.с. 5). До моменту смерті він мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 В підтвердження цього факту суду надано довідку №561 від 17.05.2007 року (а.с. 11). 16 травня 2007 року ОСОБА_7 звернулася до ГУПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії у звязку із втратою годувальника (а.с. 65) та заявою про виплату 3-х місячної допомоги на поховання її чоловіка (а.с. 72, 77). На підставі звернення ОСОБА_7 відповідач здійснив розрахунок одноразової допомоги у розмірі 10 206, 93 грн (а.с. 74) та пенсії у розмірі 2 459, 5 грн за червень липень 2007 року. 30 липня 2007 року ОСОБА_7 померла, через що у грудні 2007 року орган ГУПФУ повернув нараховані останній разову допомогу у сумі 10 206, 93 грн, пенсію в сумі 7 378, 5 грн за період з 01.06.2007 по 30.11.2007 року та допомогу на поховання у розмірі 3 689, 25 грн (1 229, 75 грн х 3) на рахунок ПФУ. Цей факт підтверджується розрахунком відповідача (а.с. 6, 84). Вважаючи дії органу Пенсійного фонду України з відкликання коштів, що призначались ОСОБА_7 через смерть її чоловіка, неправомірними, ОСОБА_5 звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необхідності застосування до спірних правовідносин положення ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 09.04.1992 року.

За змістом зазначеної правової норми «суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника».

Судом першої інстанції встановлено, і сторони це не заперечують, що на момент смерті ОСОБА_7 її донька, ОСОБА_5, не проживала з нею однією сімєю, а мешкала разом зі своїм чоловіком за іншою адресою. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у позивачки права на одержання нарахованих померлій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»сум.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_5 зазначила, що відповідно до ч. ст. 1227 ЦК України суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з: грошових внесків з належними відсотками, які зберігаються у філії Одеського міського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України», а отже оскаржувана сума до складу спадкового майна не була включена (а.с. 99).

Обгрунтовуючи правомірність дій з відкликання коштів з рахунку ОСОБА_7 на рахунок ПФУ, відповідач зазначив, що керувався приписом спеціальної норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якою суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

З комплексного аналізу наведених правових норм вбачається, що між сторонами фактично виник спір з питання включення оскаржуваної суми до складу спадкового майна, що за своїм характером є цивільно правовим, а тому згідно зі ст. 15 ЦПК України та ст. ч. 2 ст. 4 КАС України, підлягає вирішенню за правилами ЦПК України.

Враховуючи наведене, а також вимогу п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України про те, що суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, судова колегія дійшла висновку щодо помилкового застосування Одеським окружним адміністративним судом норм процесуального права при вирішенні питання підсудності спору.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 203 КАС України, підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 198, 203, 205, 206 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління служби безпеки України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про захист права на пенсійне забезпечення скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління служби безпеки України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про захист права на пенсійне забезпечення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий:

Судді: