Справа № 344/128/15-а 2-а/344/140/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 876/6333/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.05.2015 року за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати бездіяльність Івано-Франківської міської ради протиправною щодо порушення процедури розгляду клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у межах норм безоплатної приватизації та зобов'язати Івано-Франківську міську раду винести та розглянути на сесії Івано-Франківської міської ради клопотання щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в розмірі 0,10 га в адміністративних межах Івано-Франківська.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.05.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема звертає увагу суду на те, що статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок та строки розгляду клопотання щодо надання у власність громадянам земельних ділянок державної та комунальної власності. Згідно цього порядку відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України розглядає клопотання в місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Інших підстав для відмови громадянам України чинним законодавством України не передбачено.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, який проживає в м. Києві, 28.07.2014 року через свого повіреного ОСОБА_2 звернувся з клопотанням до Івано-Франківської міської ради в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, де просить визначити та виділити без його погодження земельну ділянку орієнтованим розміром до 0,10 га в межах міста Івано-Франківська з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповіддю відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську від 12.08.2014р. адресованою ОСОБА_1.) роз'яснено, що до клопотання повинні додаватися викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Інформація про місце розташування вільних земельних ділянок державної та комунальної власності на території міста відсутня, в зв'язку з тим що інвентаризація земель міста Івано-Франківська не проведена. Даним листом також роз'яснено, що при виконкомі ведеться облік громадян м. Івано-Франківська, які бажають отримати земельні ділянки під будівництво, для чого можна звернутися у відділ обліку та розподілу житла.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що право позивача щодо відсутності отримання від відповідача дозволу на виготовлення проекту землеустрою шляхом невинесенням питання на розгляд сесії міської ради (а тільки наданням відповіді), з врахуванням що подальші дії громадян врегульовано нормою ст. 118 Земельного кодексу України, не порушено.

Відтак дійшов висновку, що вимоги позову до відповідача (на цій стадії звернення з клопотанням ) є передчасними та недоведеними за відсутності порушеного права позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2,3 цієї статті визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пункт 6 статті 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в містах - не більше 0,10 га.

Згідно п.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, при подачі до органу місцевого самоврядування клопотання позивач не надав графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Натомість, до клопотання представник позивача додав роздруківку карти, що в силу ст. 118 ЗК України не може вважатись графічними матеріалами, в яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки. Так, за змістом 118 ЗК України необхідно подавати не будь-які графічні матеріали, а ті, на яких зазначене бажане місце розташування конкретної земельної ділянки.

Крім того, у тексті клопотання представник позивача зазначив про бажання ОСОБА_1 отримати земельну ділянку, не конкретизувавши, всупереч ч.6 ст. 118 ЗК України, місце знаходження бажаної земельної ділянки, а лише зазначивши, що визначити таку ділянку слід без його погодження.

Вказані обставини свідчать про те, що клопотання було подано з порушенням встановленого порядку, а тому відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Зокрема пунктом 8 ст.118 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно п.9 цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Виходячи з аналізу вказаних вище норм матеріального права, суду апеляційної інстанції звертає увагу, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для отримання її власність чи користування, є лише одним із етапів надання (отримання) права власності чи користування на земельну ділянку. Ці етапи є взаємопов'язані і складають єдине ціле отримання земельної ділянки у власність чи користування. Наявність необхідних документів є підставою для повторного звернення з заявою відповідного змісту. В той же час, позивач перекладає обов'язок щодо платного отримання послуги з приводу отримання інформації по вільних земельних ділянках від відповідного відділення Держземагенства за місцем розташування земельних ділянок, на відповідний орган - Івану - Франківську міську раду.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.05.2015 року по справі № 344/128/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 21.06.2016 року.