Справа № 805/807/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про залучення співвідповідача

11 квітня 2016 р. Справа №805/807/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.
при секретарі судового засідання Проніні Д.С.

за участю
позивача ОСОБА_1 особисто
представника відповідача 1 Косміна Д.В. на підставі довіреності
представника відповідача 2 не з`явився
представника відповідача 3 Косміна Д.В. на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

16 березня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач 1 або СхРУ), в якому позивач просив:
- поновити його на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії третього відділення інспекторів прикордонної служби «Ялта» ІІІ категорії (тип В) 1 прикордонного загону (1 категорії) Східного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України;
- стягнути з СхРУ на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 листопада 2015 року до дня постановлення рішення суду;
- стягнути з СхРу на користь позивача моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
Одночасно з поданням позовної заяви позивач заявив клопотання про поновлення строку для звернення до суду з цим позовом.
Клопотання мотивовано тим, що про своє звільнення позивач дізнався 04 листопада 2015 року, з наказами СхРУ від 11 вересня 2015 року № 592-ос та Донецького прикордонного загону від 03 листопада 2015 року № 217-ос ознайомлений не був і вимушений був звертатися за правовою допомогою.
ОСОБА_1 стверджував, що наказ Донецького прикордонного загону від 03 листопада 2015 року № 217-ос його адвокат отримав лише 25 січня 2016 року, а про існування наказу СхРУ від 11 вересня 2015 року № 592-ос позивачу стало відомо лише 24 лютого 2016 року (а.с. 3-7).
Відповідачем 1 заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що під час розрахунку з Донецьким прикордонним загоном ОСОБА_1 особисто 03 листопада 2015 року отримав обхідний листок та, усвідомлюючи, що його звільнили з військової служби, провів розрахунок з 26 службами прикордонного загону (а.с. 45-47).
Вирішуючи вказані клопотання по суті, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року начальник СхРУ генерал-майор Біньковський О.А. видав наказ № 592-ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, його наслідки та з метою недопущення подібних випадків у майбутньому, керуючись ст.ст. 45, 62, 67, 68, ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальник СхРУ вирішив за порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 5.1.1, 5.1.2 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, інспектору прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби «Ялта» старшому прапорщику ОСОБА_1 (П-024391) оголосити дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання старший прапорщик із звільненням з військової служби у запас» (п. 2 наказу від 11 вересня 2015 року № 592-ос).
П. 3 наказу від 11 вересня 2015 року № 592-ос начальнику Донецького прикордонного загону доручено протягом п`яти днів з дня надходження наказу, довести його під розписку до зацікавлених осіб (а.с. 27-28, 145-146).
До Донецького прикордонного загону наказ СхРУ від 11 вересня 2015 року № 592-ос надійшов 30 жовтня 2015 року та зареєстрований за вхідним № 70 (а.с. 145).
03 листопада 2015 року у приміщенні адміністративної будівлі Донецького прикордонного загону о 10:30 в кабінеті № 403 в присутності начальника відділу кадрів старшого лейтенанта ОСОБА_2 , старшого офіцеру відділу кадрів старшого лейтенанта ОСОБА_3 , старшого інспектора відділу кадрів ОСОБА_4 , заступник начальника відділу кадрів підполковник ОСОБА_5 довів до старшого прапорщика ОСОБА_1 в повному обсязі наказ начальника СхРУ від 11 вересня 2015 року № 529-ос.
В присутності вказаних вище осіб ОСОБА_1 відмовився зробити підпис про ознайомлення з наказом (а.с. 147-148, 170).
03 листопада 2015 року на підставі наказу СхРУ від 11 вересня 2015 року № 592-ос начальником Донецького прикордонного загону полковником ОСОБА_6 виданий наказ № 217-ос «По особовому складу».
Наказом від 03 листопада 2015 року № 217-ос присвоєне військове звання «солдат» з 03 листопада 2015 року, припинено (розірвано) контракт, звільнено та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 (П-024391), інспектора прикордонної служби 1 категорії третього відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип В), звільненого в запас за ст. 26 ч. 8 п. 1 пп. «в» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку).
ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення 03 листопада 2015 року і направлений на військовий облік до Маріупольського ОМВК Донецької області без права носіння військової форми одягу.
Наказом від 03 листопада 2015 року № 217-ос ОСОБА_1 оголошена вислуга років, яка станом на 03 листопада 2015 року в календарному обчисленні становила 17 років 04 місяці 26 днів; у пільговому 07 років 09 місяців 02 дні; всього 25 років 01 місяць 28 днів (а.с. 22, 153).
До Журналу обліку видачі обхідних листів та доведення наказів про звільнення внесений запис № 102, який свідчить, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений з наказом від 03 листопада 2015 року № 217-ос і того ж дня отримав обхідний лист № 102 (а.с. 48-51, 149-152).
Вказані обставини свідчать про те, що про своє звільнення ОСОБА_1 дізнався 03 листопада 2015 року.
10 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою, уклавши з адвокатом договір про представництво в суді та надання правової допомоги (а.с. 12).
10 листопада 2015 року представник позивача звернувся до начальника Донецького прикордонного загону полковника Бурди О.В. з адвокатським запитом № 64, в якому просив надати наказ про звільнення позивача від 03 листопада 2015 року № 217-ос (а.с. 13).
Листом від 30 листопада 2015 року № 14-9363 командування ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовило у наданні інформації на адвокатський запит (а.с. 14).
Лист від 30 листопада 2015 року надісланий на адресу адвоката 23 грудня 2015 року та вручений адресату 26 грудня 2015 року, про що свідчать штампі підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення (а.с. 15).
06 січня 2016 року представник позивача звернувся до начальника Донецького прикордонного загону з адвокатським запитом № 02, в якому просив надати наказ про позбавлення позивача військового звання та наказ від 03 листопада 2015 року № 217-ос (а.с. 16-17).
10 січня 2016 року адвокатський запит надісланий на адресу Донецького прикордонного загону, про що свідчить фіскальний чек від 10 січня 2015 року № 4352 (а.с. 18).
У відповідь на адвокатський запит від 06 січня 2016 року командування ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з листом від 25 січня 2016 року № 14-499 надіслало адвокату витяг з наказу начальника Донецького прикордонного загону від 03 листопада 2015 року № 217-ос та його службову характеристику (а.с. 19, 52, 157).
Ці документи адвокат отримав під особистий підпис 28 січня 2016 року (зворотній бік а.с. 52, 157).
04 лютого 2016 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом № 14 до командування СхРУ, в якому просив надати копію наказу від 11 вересня 2015 року № 592-ос (а.с. 23-24).
Адвокатський запит від 04 лютого 2016 року надісланий на адресу СхРУ 06 лютого 2016 року, про що свідчить фіскальний чек від 06 лютого 2016 року № 6759 (а.с. 25).
У відповідь на адвокатський запит від 04 лютого 2016 року разом із супровідним листом від 19 лютого 2016 року № 32/1185 СхРУ надіслало адвокату копію наказу від 11 вересня 2015 року № 592-ос (а.с. 26).
Лист СхРУ від 19 лютого 2016 року отриманий адресатом 23 лютого 2016 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення (а.с. 29).
Позовна заява ОСОБА_1 датована 07 березня 2016 року і надіслана на адресу суду 09 березня 2016 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення (а.с. 30).
Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
При цьому публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України).
Спірні правовідносини виникли з приводу звільнення позивача з військової служби, тобто з публічної служби, отже строк звернення до суду становить один місяць.
За загальним правилом, яке міститься у ст. 99 КАС України, початок перебігу строку для звернення до суду законодавець пов`язав з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Винятки з цього правила мають були передбачені законом.
Відповідачі довели належними та допустими доказами той факт, що про своє звільнення ОСОБА_1 дізнався 03 листопада 2015 року.
Таким чином, перебіг строку звернення до суду розпочався з 04 листопада 2015 року і сплинув 04 грудня 2015 року.
ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 09 березня 2016 року, тобто поза межами місячного строку, визначеного ч. 3 ст. 99 КАС України.
Правові наслідки пропуску строку звернення до суду передбачені ст. 100 КАС України, відповідно до ч. 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд виходить з того, що сам по собі цей інститут має на меті полегшення надання учасниками процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.
Поряд із цим, право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому має пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, при вирішенні судом питання щодо надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема з п.п. 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.
В п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України» йдеться, що неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків буде остаточно вирішено.
В п. 62 рішення від 19 квітня 2007 року у справі «Vilho Eskelinen and Others v. Finland» Європейський Суд з прав людини зазначив, що в принципі не може бути виправданням виключень з гарантій статті 6 звичайного трудового спору на підставі специфічного характеру відносин між конкретним державним службовцем і відповідною державою. Відтак, прийнятним вважатиметься застосування в таких випадках статті 6. Саме держава-відповідач повинна буде довести, по-перше, що заявник-державний службовець не мав права на розгляд його справи в суді відповідно до національного права, і, по-друге, що виключення права з-під дії статті 6 для державного службовця є виправданим.
У п. 22 рішення від 11 лютого 2008 року у праві «Мітін проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що відповідно до рішення Великої палати у справі Вілхо Ескалайнена, стаття 6 Конвенції у «цивільному» аспекті має застосовуватися до всіх спорів, які стосуються державних службовців, якщо національне законодавство не виключає можливості звернення до суду осіб, що обіймають певні посади, чи категорій працівників, про яких йдеться, і таке виключення базується на об`єктивних підставах.
Суду не надані докази на підтвердження того, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 не лише дізнався про своє звільнення, але і отримав наказ СхРУ від 11 вересня 2015 року № 592-ос та наказ Донецького прикордонного загону від 03 листопада 2015 року № 217-ос.
Беручи до уваги той факт, що 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою, впродовж листопада 2015 року лютого 2016 року адвокат позивача вживав заходи для отримання наказів про звільнення, останній з яких отриманий 23 лютого 2016 року, суд дійшов висновку про можливість визнання поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.
Правовим наслідком визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є можливість розгляду та вирішення справи з прийняттям рішення по суті позовних вимог.
Стосовно клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України правила даної статті не поширюються на строк звернення до адміністративного суду, а тому клопотання позивача про поновлення цього строку не підлягає задоволенню.
Клопотання відповідача 1 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 задоволенню не підлягає, оскільки притичини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду визнані поважними.
Керуючись п. 15 ч. 1 ст. 3, ст. 8, ст. 49, ст. 51, ч. ч.1, 3 ст. 99, ст. 100, ст. 133, ст. 160, ст. 165, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, -

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача 1 Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
2. Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
3. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до адміністративного суду з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
2. Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні 11 квітня 2016 року.
3. Повний текст ухвали виготовлений 15 квітня 2016 року.
4. Ухвала окремо не оскаржується і набирає законної сили з моменту постановлення. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення у справі.

Суддя Кравченко Т.О.