Справа № П/811/3481/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

30 червня 2016 року справа №П/811/3481/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі

колегії суддів:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

суддів Дегтярьової С.В. і Мирошниченка В.С.,

в присутності секретаря судового засідання Побочій О.В.,

за участі представників позивача Вставської І.П.

та відповідачів Абрамова В.Д., Чорної М.В., Кривоносової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов приватного підприємства «Агрофірма Панчево» (далі - Підприємство) до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Міністерство), Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі - Адміністрація), Головного управління державної казначейської служби України у Кіровоградській області (далі - Казначейство) про визнання протиправними рішень та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулося до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправними і скасування рішень Міністерства та Казначейства щодо відмови у перерахуванні коштів у сумі 828932 грн., право на одержання яких з Державного бюджету України виникло у 2012 році.

Водночас, позивач просив суд стягнути кошти з Державного бюджету України.

У судовому засіданні представник Підприємства підтримала позов.

Стверджувала, що рішенням Міністерства від 2012 року Підприємству надано державну підтримку через механізм здешевлення кредитів та до цього часу кошти не виплачені.

Міністерство визнало право Підприємства на одержання коштів, однак зазначає, що їх можна отримати лише за умови передбачення цих витрат у Державному бюджеті України на поточний чи наступний рік. Вважає, що не відмовляло позивачу у здійсненні виплат, так як це не залежить від нього.

Представники Адміністрації заперечили щодо задоволення позову, оскільки не вважають письмову відповідь, котра надіслана Підприємству, як рішення про відмову у здійсненні виплат.

Пояснили, що позивач намагається стягнути у судовому порядку зареєстровану ще у 2013 році кредиторську заборгованість Державного бюджету України.

Представник Казначейства визнав, що Підприємство ставить питання про стягнення кредиторської заборгованості Державного бюджету України, яка виникла і зареєстрована з 2013 року.

На його думку, позивач пропустив строк звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про залишення без розгляду позову в частині вимоги про стягнення коштів з Державного бюджету України з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, Підприємство є сільськогосподарським товаровиробником.

31 серпня 2012 року Адміністрація видала позивачу довідки про отримання права на часткову компенсацію відсоткової ставки за залученим кредитом (позикою) за рахунок коштів Державного бюджету України на 2012 рік на суми 518082,22 грн. та 310850 грн. (а.с.149-150).

Загальний розмір компенсації становив 828932,22 грн.

Рішенням Міністерства від 19 жовтня 2012 року №632 Підприємство включено до розподілу бюджетних коштів, передбачених для здешевлення кредитів суб'єктам агропромислового комплексу (828932 грн.) (а.с.18-23).

Таким чином, з дня прийняття рішення у позивача виникло право на отримання згаданих коштів.

Станом на завершення бюджетного 2012 року Підприємство не отримало їх.

Адміністрація з 01 січня 2013 року зареєструвала кредиторську заборгованість Державного бюджету України перед позивачем, котра обліковується і досі.

Представник Казначейства підтвердив цей факт.

Упродовж 2013-2015 років Підприємство не зверталося до відповідачів з вимогою роз'яснити причини невиконання рішення, яким за ним визнано право на одержання коштів.

Позивач звернувся з таким проханням лише у 2016 році (а.с.117).

12 та 18 лютого 2016 року Казначейство та Міністерство сповістили Підприємство, що виплата буде здійснена лише за умови її передбачення у Державному бюджеті України на поточний чи наступний рік (а.с.118-120).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, вирішуючи спір, суду треба дати відповідь, з якого часу у Державного бюджету України існує кредиторська заборгованість перед Підприємством.

Згідно довідок Адміністрації позивач мав право на отримання часткової компенсацію відсоткової ставки за залученими кредитами за рахунок коштів Державного бюджету України на 2012 рік.

Міністерство на підставі цієї довідки прийняло рішення про розподіл бюджетних коштів у 2012 році.

Таким чином, кінцевий строк виконання державою зобов'язання є останній день бюджетного 2012 року.

Держава не виконала це зобов'язання і її органи зареєстрували кредиторську заборгованість перед Підприємством з 01 січня 2013 року.

А тому, позивач просить стягнути кредиторську заборгованість держави, котра виникла з 01 січня 2013 року.

Стягнення будь-якої кредиторської заборгованості у судовому порядку (окрім стягнення заборгованості щодо виплати заробітної плати) обмежується строком звернення, який встановлено законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду за захистом порушеного права встановлено 6-ти місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право.

Починаючи з 2013 року, Підприємство достеменно знало, що йому не виплатили кошти за рахунок Державного бюджету України минулого року.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду.

У судовому засіданні представник Підприємства не заявляла клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Підсумовуючи, суд робить висновок про залишення позову в цій частині без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду відповідно до приписів пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву в частині вимоги про стягнення коштів з Державного бюджету України залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2016 року.

Головуючий - суддя Р.І. Брегей

судді: С.В.Дегтярьова

В.С.Мирошниченко