Справа № 815/1571/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1571/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Гайворонського Станіслава Борисовича, головного державного спеціаліста Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Фірко Юлії Віталіївни, третя особа на стороні відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом (а.с.50-53) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області (далі Департамент), заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Гайворонського С.Б., посадової особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Фірко Ю.В., в якому просив:

- визнати незаконними дії Департаменту, якій не зареєстрував його декларацію про готовність об'єкту (садовий будинок та сарай) за адресою АДРЕСА_1;

- зобов'язати Департамент зареєструвати та тим самим ввести в експлуатацію об'єкт Садовий будинок та сарай за адресою АДРЕСА_1;

- стягнути з заступника директора Департаменту Гайворонського Станіслава Борисовича моральну шкоду у розмірі 1000грн.;

- стягнути з посадовою особи Департаменту Фірко Юлії Віталіївни моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача Департаменту Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, яка відповідно до витягу з ЄДР утворена з 25.12.2016 року у зв'язку з внесенням змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Ухвалою від 22.06.2016 року допущено правонаступництво та замінено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Позивач зазначив, що він у 1998-1999 роках побудував будинок на земельній ділянці, яка йому належить, якій не був ним зданий в експлуатацію та відповідно зареєстрований на праві власності.

У зв'язку з прийняттям змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та у відповідності до Порядку прийняття таких будівель в експлуатацію, затвердженого наказом №79 від 24.04.2015 року, він подав документи до Департаменту, якій згідно з п.9 Порядку повинен був до 31.12.2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження прийняти в експлуатацію.

Проте відповідач затягнув повернення йому документів до 09.02.2016 року, тобто створив умови щодо неможливості повторного звернення, вказавши йому, що реєстри закрито. Позивач вважає, що йому незаконно повернуто незареєстровану декларацію посилаючись на відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки у Порядку жодного слова не сказано про необхідність того, щоб земельна ділянка мала кадастровий номер.

Він не однократно подавав декларацію, яка яку поверталась з порушенням 10-денного терміну з непринциповими претензіями до змісту, а останній раз незаконно повернута з посиланням на відсутність кадастрового номера земельної ділянки.

Позивач зазначив, що на протязі року він звертався до Департаменту, якій не виконував своїх обов'язків, що стало причиною погіршення його стану здоров'я, причинило йому моральні страждання. Все це через технічну помилку, допущену працівниками Департаменту. Негативна відповідь йому була підготовлена співробітником ДАБІ Фірко Ю.В., а підписана заступником директора Департаменту Гайворонским С. Б., яких позивач вважає винними у погіршені його здоров'я і душевного страждання, у зв'язку з чим просить з цих посадових осіб стягнути на його користь моральну шкоду.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту, відповідачі посадові особи Фірко Ю.В., Гайворонский С. Б. - суб'єкти владних повноважень в судове засідання не з'явились, були повідомлені про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надали. Суд визнав їх неявку до суду неповажною та вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Представником Департаменту надані заперечення на позов, в яких він просив відмовити у задоволенні позову позивачу, оскільки департамент діяв у відповідності до вимог законодавства. На думку представника Департаменту кадастровий номер земельної ділянки повинен бути зазначений в декларації обов'язково що передбачено Додатком 3 до Порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №79 від 24.04.2015 року, яким встановлена форма бланку Декларації у п. 8 якої щодо інформації про земельну ділянку є графа «кадастровий номер», яка передбачає обов'язковість її заповнення (а.с.76-78).

Представник третьої особи на стороні відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, подав лист від 07.06.2016 року, яким повідомили суд, що станом на 07.06.2016 року акти спільної комісії відсутні, перехід повноважень від Департаменту до Управління не відбувся (а.с.68-69).

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 13.05.1998 року є власником земельної ділянки площею 0,0575га, переданою для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Нерубайської сільської ради Оде6ської області (державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1) (а.с.34).

Згідно з рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №291 від 03.05.2007 року земельній ділянці гр.. ОСОБА_1 присвоєна адреса садове товариство «Гідробудівельник», АДРЕСА_2 с. Нерубайське Біляївського району Одеської області (а.с.33).

У 1999 році позивач побудував без дозволу на виконання будівельних робіт садовий (дачний) будинок, якій згідно з технічним паспортом загальною площею 118,3 кв м, житловою 40,9кв.м, та сарай (а.с.35-42).

13.01.2015 року прийнятий Закон України №92-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» (далі Закон України №92-VIII).

Зазначеним Законом пункт 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» викладений редакції, згідно з якою орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються".

Відповідно до Закону України №92-VIII наказом постановою Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015 року затверджений Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт (далі Порядок №79).

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №79 встановлено, що замовник або його уповноважена особа подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта, до якої додаються: - два примірники заповненої декларації; - звіт про проведення технічного обстеження об'єкта з інформацією щодо можливості його надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно); - засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт; технічного паспорта (з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу II цього Порядку).

Позивач подав декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, як збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, з документами відповідно до Порядку №79, які були розглянути Департаментом та 04.12.2015 року повернуто декларацію у зв'язку з недоліками, про що повідомлено позивача та роз'яснено йому про право на повторне звернення після усунення недоліків (а.с.83-84).

28.12.2015 року позивач знов подав декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, як збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, з документами відповідно до Порядку №79 (а.с.9,29-31).

Департамент листом від 31.12.2015 року №05/1-17957 повідомив позивача, що під час перевірки повноти даних поданої ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та доданих до неї документів, виявлено, що її оформлено з порушенням вимог Порядку №79, що унеможливлює внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Департаментом було повернуто декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, СТ «Гідробудівельник», АДРЕСА_2, у зв'язку з: - у п.8 не зазначена інформація стосовно кадастрового номеру земельної ділянки. Керуючись п.6 розділу ІІІ Порядку Департамент повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.8,85-86).

Суд вважає, що Департамент неправомірно повернув позивачу листом від 31.12.2015 року декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. При цьому суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли між позивачем як фізичною особою та Департаментом як суб'єктом владних повноважень.

Законом України від 09.04.2015 року №320-VIII ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» доповнена частиною 3, згідно з якою до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 19.08.2015 року №671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов'язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону україни "Про регулювання містобудівної діяльності". Перехід повноважень до органів державного архітектурно-будівельного виникає після завершення здійснення заходів з утворення органів державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, в міських радах, а також після затвердження актів спільної комісії.

Згідно з повідомленням Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, яке відповідно до витягу з ЄДР утворене з 25.12.2016 року у зв'язку з внесенням змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на даний час спільний акт щодо передачі повноважень не затверджений. Єдиним уповноваженим органом, якій здійснює на даний час повноваження у сфері державного архітектурно-будівельного контролю є Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (а.с. 68-69). Вказані обставини також повідомлені Департаментом (а.с.80-81).

Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №439/2011, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п.6 Положення Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Відповідно до Положення про Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області Департамент є територіальним органом - структурним підрозділом апарату ДАБІ України. Основним завданням є реалізація державного реалізація державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території Одеської області, а саме , зокрема, виконання дозвільних та реєстраційних функцій в будівництві.

Саме на орган державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта покладений Законом України №92-VIII, Порядком №79 обов'язок розгляду заяв про прийняття в експлуатацію об'єкта і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що вказані вимоги ст.19 Конституції України не дотримано Департаментом при розгляді заяви від 28.12.2015 року позивача щодо прийняття в експлуатацію та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме садовий будинок та сарай) за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до Порядку №79 надані всі необхідні документи для реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації (садовий будинок та сарай за адресою АДРЕСА_1).

Повертаючи листом від 31.12.2015 року позивачу документи Департамент послався на порушення вимог Порядку №79 при оформленні декларації, та повернув декларацію з доданими документами у зв'язку з тим, що у п.8 Декларації не зазначена інформація стосовно кадастрового номеру земельної ділянки.

Суд вважає, що вказане рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим, виходячи з наступного.

У самому Порядку №79 серед переліку документів, які додаються до заяви про прийняття в експлуатацію об'єкта, значиться - засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт, тобто вимога щодо наявності кадастрового номеру земельної ділянки відсутня.

Крім того, ст.80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є громадяни - на землі приватної власності.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про державний земельний кадастр» Земельний кодекс України був доповнений ст.79-1 «Формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав». Частинами ч.3,4 ст.79-1 ЗК України встановлено, що сформовані земельні ділянки підлягають державної реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з ч.8,10 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

В той же час пунктом 2 розділуVIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до п.9,п.10 2 розділу VIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Судом встановлено, що позивач надав до заяви та декларації про готовність об'єкта до експлуатації відповідно до положень Порядку №79 засвідчену в установленому порядку копію документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, на якій розміщено об'єкт, а саме державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1113 (а.с.34).

З урахуванням вищезазначених положень законодавства (Закону України «Про державний земельний кадастр», ЗК України) суд вважає необґрунтованим твердження представника Департаменту про обов'язковість наявності кадастрового номеру для реєстрації декларації позивача, які ним викладені в обґрунтування заперечень на позов з посиланням на те, що форма Декларації згідно з Додатком 3 до Порядку №79 у п.8 щодо інформації про земельну ділянку містить графу «кадастровий номер». Наявність цієї графи у формі бланку декларації свідчить лише про необхідність її заповнення у разі наявності кадастрового номеру земельної ділянки у особи, яка подає декларацію про готовність об'єкту до експлуатації відповідно до положень Порядку №79. Норми самого Порядку вимагають від особи надання засвідченої в установленому порядку копії документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, на якій розміщено об'єкт, що позивачем дотримано.

Таким чином, повернення заяви та декларації про готовність об'єкта до експлуатації без її реєстрації позивачу листом від 31.12.2015 року є неправомірним, відповідно є обґрунтованими позовні вимоги позивача про визнання незаконними дій Департаменту, якій не зареєстрував його декларацію про готовність об'єкту (садовий будинок та сарай) за адресою АДРЕСА_1 з підстав відсутності кадастрового номеру на земельну ділянку.

При цьому не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати та тим самим ввести в експлуатацію об'єкт Садовий будинок та сарай за адресою АДРЕСА_1, оскільки це рішення є компетенцією Департаменту, його є дискреційним повноваженням.

Суд вважає необхідним для захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути питання щодо реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою АДРЕСА_2.

Згідно з п.6 розділу ІІІ Порядку №79 у разі прийняття рішення про повернення декларації орган державного архітектурно-будівельного контролю у строк, передбачений для її реєстрації, надсилає замовнику письмове повідомлення про прийняте рішення з обґрунтуванням причин повернення та документи, які потребують доопрацювання.

Таким чином, позивачу повернути його заява, декларація та інші документи, без надання яких Департаменту, останній не бути мати підстав для прийняття рішення. У Департаменту відсутні належні документи, на підставі яких повинно прийматись рішення, тобто передумовою вирішення питання щодо повторного розгляду питання щодо реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, СТ «Гідробудівельник», АДРЕСА_2 є подання цих документів позивачем в Департамент.

Також суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача до заступника директора Департаменту Гайворонського С.Б., головного державного спеціаліста Департаменту Фірко Ю.В. про стягнення з них моральної шкоди у розмірі 1000грн. з кожного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на протязі року він звертався до Департаменту, якій не виконував своїх обов'язків, що стало причиною погіршення його стану здоров'я, причинило йому моральні страждання. Негативна відповідь йому була підготовлена співробітником ДАБІ Фірко Ю.В., а підписана заступником директора Департаменту Гайворонским С. Б., тому саме їх він вважає винними у погіршені його здоров'я і душевного страждання.

Проте суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, що погіршення його здоров'я відбулось саме з причини отримання негативної відповіді та вини в цьому саме зазначених посадових осіб.

Частиною ч.1 ст.69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом вони підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дії Департаменту щодо повернення поданої позивачем 28.12.2015 року Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою АДРЕСА_2, у зв'язку з: - у п.8 не зазначена інформація стосовно кадастрового номеру земельної ділянки; зобов'язання Департаменту повторно розглянути питання щодо реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128,159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Гайворонського Станіслава Борисовича, посадової особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Фірко Юлії Віталіївни, третя особа на стороні відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо повернення поданої ОСОБА_1 28.12.2015 року Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою АДРЕСА_2, у зв'язку з: - у п.8 не зазначена інформація стосовно кадастрового номеру земельної ділянки.

Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області повторно розглянути питання щодо реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок та сарай» за адресою АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.