Справа № 405/4505/16-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4505/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Циганаш І.А., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови здійснити йому перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III), на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року № 18-1858 вих-16 про посадовий оклад з розрахунку 90 % із середнього заробітку, без обмеження граничним розміром, та скасувати рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 26.05.2016 року № 171521 про відмову в перерахунку пенсії. Зобов'язати Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити йому перерахунок пенсії ( згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру») на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року № 18-1858 вих-16 про посадовий оклад, для перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 19.04.2010 року він перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року «Про прокуратуру» (номер особового рахунку НОМЕР_2, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 08.12.2011 року).

За матеріалами пенсійної справи його загальний страховий стаж становить 21 рік 2 місяці, з яких 20 років 6 місяців 1 день - на посаді прокурора.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 названого Закону в редакції чинній на момент призначення йому пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На сьогоднішній день посадові оклади військовослужбовців військових прокуратур встановлюються згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників прокуратури» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505».

З 15.12.2015 року посадовий оклад заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону відповідно до Додатку 7 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 становить 2468,00 грн.

24 травня 2016 року він звернувся до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії за вислугою років за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 № 18-1858 вих-16 про розмір посадового окладу заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру з дня звернення про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року. Довідка для перерахунку пенсії була видана йому в зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2015р. №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505».

Рішенням Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 171521 від 26.05.2016 року йому відмовлено в перерахунку пенсії, яке обґрунтовано наступним.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України « Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не перераховуються. Крім того, відповідач зазначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час в Україні така постанова відсутня, тому відповідач зазначив, що законодавчі підстави проведення перерахунку пенсії відсутні.

Вважає таке рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень незаконним, оскільки воно прийняте з порушенням норм Конституції України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру», а відтак, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування. Згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Окрім того, відповідно до ст.ст.22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», за правилами якої йому 19.04.2010 р. було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до його стажу роботи - 20 років 6 місяців 1 день - на посаді прокурора йому з 19.04.2010 року призначено пенсію в розмірі 90% від заробітку.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. На підставі ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Частину 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1 жовтня 2011 року замінено двома частинами відповідно до п. п. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011 року та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Норми Закону в редакції на час призначення йому пенсії не передбачають обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, виплату при перерахунку пенсії різниці за минулий час не більше як за 12 місяців.

Змінами у ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугою років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011 року та до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні в Україні така постанова відсутня.

У п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 зазначено лише про призначення пенсій, тобто це стосується осіб, які звертаються вперше про призначення пенсії. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (2011 року) та ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих законів, а неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови, яка б визначала порядок перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови громадянину державою в цілому та суб'єктом владних повноважень зокрема у виконанні своїх обов'язків щодо здійснення такого перерахунку.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України видокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У згаданих рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Також зазначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесенням змін до чинних законів за ст.22 Конституції України недопустимі.

Крім того, Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали.

У рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.1, ч.1, 2 ст.8, ч.2 ст.19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державного захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (п.6 ч.1 ст.92 Конституції України). Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абз.7 п.2 мотивувальної частини рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція сформульована і Верховним Судом України, зокрема постановами в адміністративних справах від 10.12.2013 року (справа№21-420-а-13), від 10.12.2013 року (справа №21-348-а-13), від 17.12.2013 року ( справа № 21-445-а-13), від 06.10.2015 року (справа №21-2432/15). Верховний Суд України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Також зазначає, що процедури призначення пенсії та перерахунку різні за змістом і механізмом.

Верховною Радою України, 02.03.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, у якому в Прикінцевих положеннях передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (п.1, 3 ст.116). Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - вона вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу. Такого висновку дійшов і Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (п.2.1, 2.2 мотивувальної частини рішення). З огляду на зазначене, визнання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційним Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Зі спірного питання склалася судова практика (зокрема ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2016 року по справі №756/ 529/16-а). В ухвалі зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами зміни до Закону «Про прокуратуру» стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Таким чином, виходячи з наведених рішень Конституційного Суду України та судів вищого рівня розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Представник Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області надав письмові заперечення на адміністративний позов позивача, згідно яких позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити, зазначив, що позивач отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року зі змінами та доповненнями. Норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року не діють за винятком частини третьої, четвертої, шостої та одинадцятої. Жодна з наведених частин ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року, які діють після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697 з 16.07.2015 року не регулює питання проведення перерахунку пенсії прокурорам. Вважають посилання позивача на норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року, які не діють з 16.07.2015 року недопустимим.

Управління не має законних підстав для проведення перерахунку пенсії з 09.02.2016 року. Сам позивач зазначає, в Україні відсутня постанова Уряду, яка б давала право проведення перерахунку пенсії.

Так, діючою нормою ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 визначено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 «Прикінцевих положень» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та інших Законів.

У зв'язку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та умовах, визначених вищезазначеним Законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Посилання на судову практику, яка існувала в 2013 році вважають недоцільною, так як вона ґрунтувалася на нормах Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, який в більшості норм втратив чинність з набранням чинності 16.07.2015 року новим Законом України «Про прокуратуру» № 1697.

Судова практика щодо норм ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, який набрав чинності 16.07.2015 року на сьогодні відсутня.

Правові підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

На сьогодні відсутні будь-які рішення суду щодо визнання норм Законів України «Про прокуратуру» нечинним та такими, що не відповідають Конституції України. В зв'язку з чим норми діють і перерахунок пенсії можливий тільки при прийнятті відповідного рішення Кабінетом Міністрів України.

Вважають, що в даному випадку посилання позивача на рішення Конституційного Суду України по справі № 8-рп/99 від 06.07.1999 року та №5-рп/2002 від 20.03.2002 року є недоцільним так як управління забезпечує своєчасну виплату призначеної пенсії та зазначення в позові, що його права звужено шляхом внесення змін до законодавства. Управління застосовує діючі норми права, відношення до прийняття нормативних актів не має, тому ніяким чином не звужує права позивача.

Позивач ставить вимогу проведення перерахунку пенсії з 22.02.2016 року, тобто в часовому просторі, коли діє норма ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 і управління застосовує діючі норми на момент звернення позивача, адже сама довідка позивача датована 17.02.2016 року.

Крім цього діє п.5 «Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів «Про державну службу», «Про прокуратуру» та інші.

У зв'язку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, призначені не перераховуються.

Окрім того, що норми щодо пенсійного забезпечення визначені ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» скасовувалися вищезазначеним Законом України № 213 від 02.03.2015 року.

Норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» окрім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої взагалі втратили чинність з 16.07.2015 року.

В зв'язку з чим дії управління не має законних підстав для перерахунку пенсії за нормами, які не є чинними на момент виникнення певних правовідносин, стосовно позивача це лютий 2016 року, саме стосовно перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою, Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дію норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII прийнято 02.03.2015 року, тобто пізніше, тим паче не може застосовуватися ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

В зв'язку з чим дії управління ґрунтуються на нормі, визначеній в п.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», а вимога позивача не ґрунтується на Законі.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2016 року справа розглядається у порядку скороченого провадження за період з 24.05.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи, викладені в позові, враховуючи письмові заперечення проти позовних вимог, подані представником відповідача, докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з вимог ст. 6 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області і отримує пенсію за вислугою років, призначену з 19.04.2010 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час призначення пенсії за № 1789 від 5 листопада 1991 року зі змінами та доповненнями. Загальний страховий стаж становив 21 рік 2 місяці, з яких 20 років 6 місяці 1 день на посаді прокурора.

24 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугою років за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року № 18-1858 вих-16 про розмір посадового окладу заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру з дня звернення про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року.

Довідка для перерахунку пенсії була видана йому в зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам прокуратури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2015р. №763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505».

Рішенням Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 171521 від 26.05.2016 року йому відмовлено в перерахунку пенсії посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України « Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не перераховуються. Крім того, відповідач зазначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час в Україні така постанова відсутня, тому законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789 -XII від 5 листопада 1991 року, що діяла на час призначення позивачу пенсії, та в редакції № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру», за правилами якої позивачу було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Враховуючи, що на момент призначення пенсії загальний стаж ОСОБА_1 становив 21 рік 2 місяці, з них 20 років 6 місяців 1 день на посаді прокурора, йому була призначена та виплачувалась пенсія в розмірі 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Частину 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1 жовтня 2011 року замінено двома частинами відповідно до п. п. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній з 01 жовтня 2011 року та на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Норми Закону в редакції на час призначення ОСОБА_1 пенсії не передбачають обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, виплату при перерахунку пенсії різниці за минулий час не більше як за 12 місяців.

Змінами у ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугою років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011 року та до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються.

Крім того, ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-18 передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України, на сьогодні в Україні така постанова відсутня.

У п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 зазначено лише про призначення пенсій, тобто це стосується осіб, які звертаються вперше про призначення пенсії. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами не поширюються на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (2011 року) та ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цих законів, а неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови, яка б визначала порядок перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови громадянину державою в цілому та суб'єктом владних повноважень зокрема у виконанні своїх обов'язків щодо здійснення такого перерахунку.

Очевидним є те, що змінами у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугу років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011року.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789 -XII від 5 листопада 1991 року щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку із внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VI.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 13,18 ст.50-1 Закону №1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001р.) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На підставі ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Враховуючи викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, на підставі чого внесені Законом №3668-VI зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789 -XII від 5 листопада 1991 року щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 17, 18 ст.50-1 Закону України « Про прокуратуру» в редакції № 1789 -XII від 5 листопада 1991 року, які змін, у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VI, не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, застосоване стосовно ОСОБА_1 Кіровоградським об'єднаним управлінням ПФУ Кіровоградської області положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, погіршує його права, а тому суперечить Конституції України.

Більш того, ОСОБА_1 ставиться питання не про призначення пенсії, а про проведення її перерахунку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру».

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, до спірних правовідносин не відноситься застосування саме норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, що суперечить ст.58 Конституції України, яка зазначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів на підзаконними нормативними актами, при перерахунку розміру його пенсії застосуванню підлягає розмір, встановлений відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Окрім того, судом відзначається, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби Безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року 38-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із висловленого в рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), яка відповідно до положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою для виконання для всіх судів України.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013р., ухваленого у справі №1-2/2013р. вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Таким чином, судом відзначається, що відповідач Кіровоградське об'єднане УПФ України Кіровоградської області при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії за вислугу років повинно було керуватися вимогами ст.ст.8, 19, 22, 58, 64 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та про неприпустимість зворотньої дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Більш того, відповідач при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі поданої позивачем заяви, також повинен був керуватися вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-ІІІ (2663-14) від 12.07.2001 року, за якою (редакцією) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20-ти років, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10-ти років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З огляду на викладене вище, вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 № 18-1858 вих-16 про розмір посадового окладу заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру з дня звернення про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років є обґрунтованими, позивачем в повному обсязі доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого з відповідача - Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 183-2, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови здійснити ОСОБА_1, перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III), на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року № 18-1858 вих-16 про посадовий оклад з розрахунку 90 % із середнього заробітку, без обмеження граничним розміром, та скасувати рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 26.05.2016 року № 171521 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов'язати Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області () здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 перерахунок пенсії ( згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру») на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року № 18-1858 вих-16 про посадовий оклад, для перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.