Справа № 802/602/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2016 р. Справа № 802/602/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_6

до: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" ОСОБА_7

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_6 з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" ОСОБА_7 (далі - уповноважена особа Фонду; відповідач), яким просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 10-1406188 від 21.12.2015 року, а також зобовязати включити її до вказаного переліку.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій уповноваженої особи Фонду щодо, не внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник уповноваженої особи Фонду в судовому засідання заперечував проти позову, посилаючись на письмові заперечення (а.с. 20-22; 56-57). Додатково зазначив, що відповідачем правомірно не включено ОСОБА_6 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, у зв'язку із тим, що остання відноситься до асоційованих осіб ПАТ "Укрінбанк", які не мають права на відшкодування коштів гарантованих Фондом.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, в звязку з наступним.

Судом встановлено, що 21.12.2015 року між позивачем ОСОБА_6 та ПАТ "Укрінбанк" укладено договір банківського вкладу № 10-1406188 у сумі вкладу 200 000, 00 гривень (а.с. 9). Вказані кошти були внесенні готівкою на рахунок позивача № 2270.

Згідно договору, банк приймав на депозит кошти з обовязком виплачувати 22 % річних. Термін дії договору визначений з 21.12.2015 по 22.03.2016 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 року ПАТ "Укрінбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження у цій банківській установі з 25.12.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Постановою Правління Національного банку України від 22.03.2016 року №180 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК". Згідно з вказаним рішенням призначено уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_7 та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПАТ "Укрінбанк".

Відповідно до адвокатського запиту представника позивача адресованого директору - розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженій особі Фонду , щодо інформації по особовому рахунку ОСОБА_6 та виплати останній гарантованої суми вкладу, отримано відповідь від 15.04.2016 року, відповідно до якої, позивачку віднесено до переліку асоційованих осіб пов'язаних з ПАТ "Укрінбанк", які не мають права на відшкодування коштів гарантованих Фондом.

Вказана відмова, одночасно, являється предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правовідносини, повязані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) та іншими, прийнятими відповідно до них, нормативно правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В силу ч. 1, 2, ст. 27 Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно із ч. 5 ст. 34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Разом з тим, п. 1 ст. 2 ст. 37 вказаного закону визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно ч. 4 ст. 26 Закону, Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Як свідчать матеріали справи та встановлено у судовому засіданні, позивачка являється матір'ю ОСОБА_8, яка з 20.06.2015 року по 10.02.2016 року виконувала обов'язки керуючого Барським відділенням ПАТ "Укрінбанк", що підтверджується наказами № 444-к від 15.06.2015 року "Про доручення в.о. керуючого Барським відділенням ПАТ "Укрінбанк""; №199 - к від 09.02.2016 року "Про звільнення та зміни штатного розпису" та інфомацією, внесеною останньою до особового листа по обліку кадрів ПАТ "Укрінбанк" при прийнятті на роботу.

Згідно п. 3, 7 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність", повязаними з банком особами, зокрема, є керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку, асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини.

Водночас, ст. ст. 2, 42 вказаного закону визначено, що:

- Керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

- асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Таким чином, згідно норм чинного законодавства, відділення банку є його структурним підрозділом, а прямі родичі керівника відділення відносяться до асоційованих осіб.

Враховуючи наведені обставини, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" правомірно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у звязку з чим позовні вимоги до даного відповідача задоволенню не підлягають.

Додатково суд зазначає, що відповідно п. 1 гл. 1 розділу ІІ Положення "Про визначення пов'язаних із банком осіб", банк визначає перелік пов'язаних із банком осіб, який затверджується правлінням банку, відповідно до вимог статті 52 Закону та з урахуванням цього Положення.

В матеріалах справи містять копії електронних повідомлень на адресу Національного Банку України "щодо переліку пов'язаних з банком осіб", зміст яких підтверджує належність позивача до асоційованих осіб ПАТ "Укрінбанк" (а.с. 84-87), що додатково підтверджує правомірність дій уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович