Справа № 2-а-12732/09/1570
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 р.Справа № 2-а-12732/09/1570

Категорія:2.11.1Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.,

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Конопляної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2010 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава»до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава»звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську про скасування податкових повідомлень - рішень №/0 від 05.10.2009 року та №/1 від 09.11.2009 року.

В обґрунтування позову зазначалося, що в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач в порушення вимог Закон України «Про податок на додану вартість» відмовляє ТОВ «УкрКава»у відшкодуванні ПДВ по результатам взаємовідносин з ТОВ «СМИК»посилаючись на відсутність за своїм місцезнаходженям постачальників товару контрагентів ТОВ «СМИК»та сплати ними до бюджету ПДВ за відвантажені товари на користь ТОВ «СМИК».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2010 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава»задоволено. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення №/0 від 05.10.2009 року та №/1 від 09.11.2009 року.

В апеляційній скарзі представника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську ставиться питання про скасування судового рішення, в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що співробітниками ДПІ у м.Іллічівську проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «УкрКава»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в період січень, лютий 2009 року за результатами якої складено акт перевірки № 2757/23-0303 від 05.10.2009 року відповідно до висновків якою встановлено порушення позивачем п.1.3, п.1.7 та п.1.8 ст. 1, п.п.7.2.4 п.7.2, а.и.7.4.1, п.н.7.4.5 п.7.4 ст.7, ст. 9. п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: ТОВ «УкрКава»при відсутності надмірної сплати податку до бюджету завищена заявлена до бюджетного відшкодування по декларації за березень 2009 року сума на 44743грн.

В ході проведення вказаної перевірки податковою інспекцією були відпрацьовані наступні ланцюги постачання основного постачальника ГОВ «УкрКава»:

ТОВ «СМИК»- безпосередній виконавець робіт, сума ПДВ 44824,10 грн. - перша ланка ланцюга, знаходиться на обліку у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, є посередником, постачальниками є ТОВ «Будкомплекс», сума ПДВ 16900 грн. - друга ланка ланцюга, знаходиться на обліку у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва, підпиємство є посередником, постачальником є ПП «СНАТ-2008», сума ПДВ - 16843.00 грн., третя ланка ланцюга, знаходиться на обліку у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва, має стан 9 - направлено повідомлення за місцезнаходженням. ПП «Сервісний центр «Будтехнології»- постачальник, сума ПДВ 10192.99 грн. - друга ланка ланцюга, знаходиться на обліку у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїва, стан 9 - направлено повідомлення за місцезнаходженням, ПП «ОСОБА_2 Буд»- постачальник, сума ПДВ 20017,40 грн. - друга ланка ланцюга, знаходиться на обліку у ДПІ у Центральному районі м. Миколаїва, підпиємство є посередником, постачальником є ТОВ «Юнікон - МК»стан якого 10 - не знаходиться за юридичною адресою.

Податковою інспекцією провести зустрічні перевірки ТОВ «Юнікон - МК», з питань взаємовідносин та підтвердження факту виконаних робіт в адресу ПП «ОСОБА_2 Буд»у третій ланці ланцюга, а відповідно і ТОВ «УкрКава», ПП «СНАТ - 2008»з питань взаємовідносин та підтвердження факту виконаних робіт в адресу ТОВ «Будкомплекс»у третій ланці ланцюга, а відповідно і ТОВ «УкрКава»та ПП «Сервісний центр «Будтехнології»з питань взаємовідносин та підтвердження факту відвантаження будівельних матеріалів в адресу ТОВ «СМИК»у другій ланці ланцюга, а відповідно і ТОВ «УкрКава»- неможливо.

З урахуванням того, що податкові зобов'язання вищезазначених підприємств за результатами зустрічних перевірок не підтверджені, факт надмірної сплати до Державного бюджету податку на додану вартість у сумі 44743 грн. не встановлений, Державною податковою інспекцією у м. Іллічівську прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 05.10.2009 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 44743,00 грн., яке виникло на підставі податкової декларації з ПДВ за березень 2009 року.

На адресу Державної податкової інспекції у м.Іллічівську позивачем була направлена скарга, за наслідками розгляду якої відповідачем прийнято рішення від 09.11.2009 року №28929/10/10-25, згідно якого ТОВ «УкрКава»в задоволенні скарги відмовлено та прийнято податкове повідомлення - рішення №/1 від 09.11.2009 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача на відсутність у позивача права на податковий кредит у звязку із не підтвердженням перерахуванням до бюджету сум податку на додану вартість по ланцюгу придбання є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, та вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 цієї статті встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Зміст наведених норм свідчить на користь висновку про те, що наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції, обставини щодо фактичності здійснення господарської операції (на підставі укладеного договіру підряду між ТОВ «СМИК» та позивачем робіт по облицюванню фасаду за адресою: м.Іллічівськ, вул. Промислова, 14), на яку позивач (платник податку) посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) ПДВ до податкового кредиту, відповідачем спростовані не були.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобовязання, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Обставини, які слугували фактичною підставою для визначення позивачу податкового зобовязання згідно спірного податкового повідомлення-рішення, знаходяться поза межами вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Інші статті цього Закону, так само як і інших законів, не ставлять в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим субєктом господарювання.

Вимога пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо надмірної сплати податку на додану вартість як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові, стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Між тим, отримані позивачем документи (податкові накладні, довідки вартості робіт, акти прийому-передачі виконаних робіт, платіжні доручення), дали суду першої інстанції підстави для висновку про сплату позивачем сум податку в ціні виконаних за господарською операцією робіт підрядчику, яким видано йому податкові накладні, маючи статус платника податку на додану вартість, а тому оцінка судом обставин та матеріалів справи відповідає правильному застосуванню підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявні у позивача податкові накладні та сплата на користь підрядчика суми ПДВ, які були заявлені ним в подальшому до відшкодування, у повній мірі виконують функції, покладені на них Законом України «Про податок на додану вартість»та підтверджують фактичність здійснення господарських операцій.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, які не доводять правомірності та законності винесених ДПІ оскаржуваних рішень - повідомлень, що відповідно до норм ст.2 КАС України було перевірено та обґрунтовано встановлено рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у м.Іллічівську залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 грудня 2010 року.

Головуючий:

Судді: