Справа № 2-а-3236/08/2170
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 р.Справа № 2-а-3236/08/2170

Категорія:6.6.1Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

(у звязку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м.Херсоні до Приватного підприємця ОСОБА_2, Приватного підприємства «Содіум»про стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2008 року ДПІ у м.Херсоні звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємця ОСОБА_2, Приватного підприємства «Содіум»про стягнення грошової суми відповідно до ст.208 Господарського кодексу України з ПП "Содіум" на користь ПП ОСОБА_2 у розмірі 537 600,00 грн., з ПП ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 537 600, 00 грн.

В обґрунтування позову позивачем вказувалося на те, що між ПП "Содіум" та ПП ОСОБА_2 укладено угоду, на підставі якої ПП "Содіум" відвантажило на адресу ПП ОСОБА_2 товар. Поставка товару здійснювалась на підставі виписаної ПП "Содіум" податкової накладної від 19.06.2006 р. № 146, відповідно до якої вартість товару склала 537 600,00 грн. Названу угоду позивач вважає нікчемною, як таку, що суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки рішенням від 01.03.2006 р. засновник ПП "Содіум", ОСОБА_3, вирішив ліквідувати підприємство та призначити ліквідаційну комісію та 21 липня 2006 р. подав до ДПІ заяву про зняття з обліку платника податків. 30 червня 2006 р. ПП "Содіум" виключено з Реєстру платників ПДВ.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року в задоволенні адміністративного позову ДПІ у м.Херсоні до Приватного підприємця ОСОБА_2, Приватного підприємства «Содіум»про стягнення грошової суми відповідно до ст.208 Господарського кодексу України з ПП "Содіум" на користь ПП ОСОБА_2 у розмірі 537 600,00 грн., з ПП ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 537 600, 00 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПІ у м.Херсоні ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПІ у м.Херсоні, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до угоди, укладеної між ПП "Содіум" та ПП ОСОБА_2, ПП "Содіум" відпущено, а ПП ОСОБА_2 отримано товар, а саме лінію гранулювання, комплект мийки та агломерації, що підтверджується накладною від 19.06.2006 р. № 146 та податковою накладною від 19.06.2006 р. № 146.

Державна реєстрація ПП "Содіум" була проведена 27 вересня 2004 p., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію. 6 жовтня 2004 р. ПП "Содіум" зареєстроване як платник податку на додану вартість.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог відповідає матеріалам справи та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

Статтею 208 ГК України встановлено, що правочин, який вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а тому згідно з частиною 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

З урахуванням матеріалів справи та вище наведених норм, колегія суддів вважає, що податковим органом ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, не наведено належних та обґрунтованих доказів фіктивності угоди від 16.06.2006 року, укладеної між відповідачами, що в свою чергу дало підстави суду першої інстанції для обґрунтованого висновку про те, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість після вчинення угоди, не є підставою для визнання такої угоди нікчемною.

Крім того, частиною 1 статті 208 ГК України встановлено, що санкції можуть бути застосовані лише з дотриманням строків, установлених статтею 250 цього Кодексу, - протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення суб'єктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, угода між відповідачами була укладена 19.06.2006 року, позивачу було відомо про її укладення 30.08.2007 року (акт перевірки а.с.37-44), а позовна заява була подана ДПІ до суду 26.06.2008 року, тобто вимога про застосування санкцій, встановлених ст.208 ГК України, була заявлена за межами граничного річного строку від вчинення правопорушення, передбаченого ст.250 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає та вважає, що судом першої інстанції прийняте обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: