Справа № 2-а-439/09/1521
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 р.Справа № 2-а-439/09/1521

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області та ОСОБА_4 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання відмови безпідставною, та зобовязання здійснити нарахування та сплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни» з 01 січня 2006 року по 30 червня 2009 року, про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_4 являється пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо не нарахування та невиплати, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про відміну судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права та стягнення із відповідача щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період з січня 2006 року по червень 2009 року включно, але відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати позивачу у 2006 та у 2007 роках відповідачем не проводились, а в 2008 році було нараховано 10% від прожиткового мінімуму.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції при винесенні рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, а саме.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивача що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно, при вирішенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачу за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Подібні до 2007 року відносини склалися і в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Отже, позивач відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на підвищення пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007 - 2008 роки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, однак при розгляді справи та винесені постанови не врахував строки звернення до адміністративного суду та не вирішив усіх позовних вимог.

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році «Дітям війни»підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 21 липня 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року), позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 21 липня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «Мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсії, що призначається лише за цим Законом і не стосується «Дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відповідно до п.2 ч.1 ст.201 КАС України, змінити постанову суду першої інстанції, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції: «Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо не нарахування та невиплати, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 21 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та за період з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовити». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.2 ч.1 ст.201, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2009 року, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції.

«Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо не нарахування та невиплати, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 21 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та за період з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.»

В іншій частині постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: