Справа № 622/535/15-а
Суддя: Шабас О. С.
Дата ухвалення: 2016-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/535/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

22.06.2016 смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.,

при секретарі: Бойко І.О., Дудій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області адміністративний позов Підприємства Харківської облспоживспілки "Золочівський ринок" до Золочівської селищної ради Харківської області, третя особа: Комунальне підприємство "Золочівкомунсервіс", про скасування рішення Золочівської селищної ради Харківської області,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року директор ПХО "Золочівський ринок" Коваленко С.М. звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить скасувати рішення Золочівської селищної ради Харківської області LIX VI скликання від 11.02.2015 року № 3146 "Про надання дозволу КП "Золочівкомунсервіс" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по вул.Коника, 4К в смт.Золочів, для обслуговування ринку, з передачею її в постійне користування" із змінами та доповненнями рішенням від 24 квітня 2015 року № 3281.

Свої вимоги мотивував тим, що ПХО «Золочівський ринок» здійснює свою господарську діяльність на земельній ділянці, яка розташована у смт. Золочів, вул. Коника, 6-Б. Позивачем розроблено проект відведення земельної ділянки за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. 6-Б та 4-А. Рішенням Золочівської селищної ради Харківської області від 30 жовтня 2009 року було затверджено вказаний проект, після чого рішенням цієї ж ради від 12 лютого 2014 року було вирішено передати в оренду позивачу земельну ділянку за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. 6-Б для обслуговування будівель ринку. На виконання цього рішення 03 квітня 2014 року між ПХО «Золочівський ринок» та Золочівською селищною радою Харківської області укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. 6-Б, строком на 1 рік. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію 05 червня 2014 року. Крім того, право користування вказаною ділянкою підтверджується також актом на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №001103 та рішеннями Золочівської селищної ради Харківської області від 25 листопада 2009 року про передачу в оренду земельних ділянок для комерційного використання за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт Золочів, вул. 6-Б та 4-А строком на 10 років. Водночас оскаржуваними рішеннями порушуються права позивача на користування наданою йому ділянкою, так як фактично це є одна й та сама ділянка, яка виділена третій особі, що в подальшому позбавить позивача права на користування земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. 6-Б та 4-А.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у позові мотивів.

Представник відповідача Золочівської селищної ради Харківської області Чернишова О.Ю., що діє на підставі довіреності, проти позову категорично заперечувала. Пояснила, що вимоги позивача безпідставні, так як рішення жодним чином не порушує його прав, договір оренди вказаних ділянок із позивачем закінчився ще торік, більше не укладався, крім того, зауважила, що на, її думку, позивачем не доведено, що орендована ним ділянка є тією самою ділянкою, відносно якої надано дозвіл КП «Золочівкомунсервіс» на розробку проекту. Крім того, позивачем умисно приховується технічна документація до державного акту, яка б могла пояснити де знаходиться земельна ділянка, що знаходиться у нього в користуванні відповідно до державного акту. Водночас зауважила, що в неї існують сумніви щодо законності вказаного державного акту, так як він виданий іншій юридичній особі, містить дописи, що є неприпустимим тощо.

Представник третьої особи КП «Золочівкомунсервіс» проти позову також заперечував, вважав вимоги необґрунтованими, зауважив, що, на його думку, оскаржувані рішення права позивача жодним чином не порушують.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторонами визнано та встановлено судом, що 03 квітня 2014 року між Золочівською селищною радою Харківської області, як орендодавцем, та підприємством «Золочівський ринок» Харківської облспоживспілки, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:008:0060 не сільськогосподарського призначення на підставі рішення Золочівської селищної ради Харківської області від 25 листопада 2009 року та від 12 січня 2011 року №100, що знаходиться на території Золочівської селищної ради смт. Золочів, вул. Коника, 6-Б. Державна реєстрація вказаного договору проведена 05 червня 2014 року (а.с.7-9,11,12).

11 лютого 2015 року рішенням Золочівської селищної ради Харківської області №3146 надано дозвіл Комунальному підприємству «Золочівкомунсервіс» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: смт. Золочів, вул. Коника, 4К, орієнтовною площею 0,45 га, для обслуговування ринку, з передачею її в постійне користування (а.с.13).

24 квітня 2015 року рішенням Золочівської селищної ради Харківської області №3281 внесено зміни до попереднього рішення сільради, а саме змінено у рішенні адресу «з вул. Коника 4К» на «вул. Коника» (а.с.44).

Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №001103 підтверджується право СП «Золочівський ринок», із відповідними змінами у організаційній формі, постійного користування земельною ділянкою площею 0,8756 га для комерційного використання на підставі рішення виконкому Золочівської селищної ради народних депутатів Харківської області від 12 вересня 2000 року №138-1 (а.с.87-88).

Вирішуючи спір суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними положеннями матеріального закону.

Згідно із ч.2. ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позивачем оскаржуються процедурні питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та у даному провадженні не вирішується спір про право цивільне у сфері земельних правовідносин щодо виникнення права власності та або користування на земельну ділянку, то виниклий спір стосується виключно адміністративних функцій при здійсненні органом місцевого самоврядування своїх повноважень, відтак спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При ;цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Відтак на виконання вказаних приписів закону відповідачем Золочівською селищною радою Харківської області оскаржуваними рішеннями КП "Золочівкомунсервіс" надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по вул. Коника на території Золочівської селищної ради смт. Золочів.

За змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зі змісту ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та визначення понять «позивач» та «адміністративний позов», наведених у ст. 3 даного Кодексу, випливає, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо такі рішення, дії чи бездіяльність порушують права, свободи та законні інтереси позивача в публічно-правових відносинах за участю позивача. При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Однак, судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Лише в такому разі позовні вимоги можуть бути задоволені.

Суд вважає, що оскаржувані рішення Золочівської селищної ради Харківської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для ПХО «Золочівський ринок» певні правові наслідки.

Позивач зазначає, що на його думку, оскаржуваними рішеннями сільрадою надано дозвіл КП "Золочівкомунсервіс" на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, яку ПХО «Золочівський ринок» використовує у своїй господарській діяльності, і саме у цьому полягає порушення його прав - потенційній загрозі наступним рішення сільради передати вказану ділянку у користування КП "Золочівкомунсервіс". Проте враховуючи наведені положення Земельного Кодексу України, суд доходить висновку, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не є безумовною підставою для позитивного рішення про надання її у користування.

Відтак, оскаржувані рішення Золочівської селищної ради Харківської області щодо надання дозволу на розробку КП "Золочівкомунсервіс" проекту із землеустрою не створюють об'єктивних перешкод у реалізації позивачем його законних інтересів або прав, тому підстав для визнання протиправними таких дій суд не вбачає.

Керуючись вказаними положеннями та положеннями ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 164 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Підприємства Харківської облспоживспілки "Золочівський ринок" до Золочівської селищної ради Харківської області, третя особа: Комунальне підприємство "Золочівкомунсервіс", про скасування рішення Золочівської селищної ради Харківської області - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення тексту постанови відповідно до вимог статті 160 КАС України - з дня отримання копії повного тексту постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: О.С. Шабас