Справа № 2-а-2469/09/1519
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2010 р.Справа № 2-a-2469/09/1519

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Целух А.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про стягнення державної соціальної допомоги "дітям війни",

В С Т А Н О В И Л А :

03.06.09 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просить поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (далі по тексту УПФУ в Малиновському районі) щодо виплати соціальної допомоги, зобовязати УПФУ в Малиновському районі м. Одеси нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року включно в сумі 3900 грн.

Підставою для поновлення строку звернення до суду, позивач вказував рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р., яким визнані неконституційними окремі норми Державного бюджету України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2009 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 742 грн. 53 коп. та з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 780 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій постанову суду першої інстанції вважав необґрунтованою, просив її скасувати та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення, апелянт вважав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни .

Частина 1 статті 197 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Малиновському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач має статус: "дитина війни" (в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни"), що підтверджується відповідним посвідченням.

Протягом 2006 - 2008 років позивач не отримував щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на щомісячне підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу дітей війни, основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України "Про соціальний захист дітей війни".

Зокрема, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ст. 46).

Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог позивача за 2006 рік суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині було відмовлено.

Обговорюючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів виходить з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

З урахуванням зазначеного, пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Таким чином позовні вимоги за 2007 рік підлягають задоволенню з 09.07.2007 р. по 31.12.07 р.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

В апеляційній скарзі вказується, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", не застосовується для перерахунку або підвищення пенсії.

Судова колегія не приймає цей довід апелянта, оскільки за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, встановленими ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Отже, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно якого - мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений аб.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також, є безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеного підвищення пенсії у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ч.ч.3,4 ст. ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на думку колегії суддів спростовуються тим, що чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами вищевказаної статті і іншого нормативно правового акту, який би визначав цей розмір не має.

Також, колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, а також посилання останнього на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії.

Так, Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 р. і здійснює свої повноваження на підставі п.15.зазначеного положення через створені установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п. 1 ч.1 ст. 201, п.4 ст.202, п.2 ч.1 ст.205, 207 КАС України, склад колегії,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси - змінити.

Змінити резолютивну частину постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2009 року та викласти в такій редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо перерахунку і виплати щомісячного підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені чинним законодавством України.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: