Справа № 812/8371/13-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року справа № 812/8371/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Чебанова О.О., за участю секретаря судового засідання - Челахової О.О., за участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Маковецької Н.В., діючими за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 812/8371/13-а за позовом ОСОБА_4 до Комісії з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірними дій щодо зменшення заробітку для обчислення пенсії, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом (з урахуванням уточнень) до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці із позовом про:

- визнання неправомірними дій Управління щодо зменшення позивачу заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсії;

- зобов'язання Управління включити з 29 березня 2013 року до заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсії, тобто до довідки про додаткові види грошового забезпечення позивача у 2011-2013 роках матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, що була виплачена йому у 2011, 2012, 2013 роках, яка відповідно до чинного законодавства України входить до системи оплати праці та направити цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для перерахунку пенсії позивача з 29 березня 2013 року (а.с. 3, 114, 125 т.1).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с. 27 т. 1).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі (а.с. 137-139 т.1).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції від 25 листопада 2013 року залишено без змін (а.с. 190-191 т. 1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 08 грудня 2015 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с. 238-241т. 1).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року замінено відповідача у справі - Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці на належного відповідача - Комісію з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці (а.с. 52 т. 2).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано Комісію з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці видати позивачу довідку про його додаткові види грошового забезпечення у 2011-2013 роках з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, що була виплачена йому у 2011, 2012, 2013 роках та направити цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для перерахунку пенсії позивачу з 29 березня 2013 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 73-76 т.2).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 812/8371/13-а та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції при прийнятті спірного рішення посилався на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» який регулює правовідносини виключно військовослужбовців та членів їх сімей.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення, у тому числі, матеріальної допомоги на оздоровлення, встановлено Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2006 року № 260, однак, враховуючи те, що позивач по справі проходив службу в органах внутрішніх справ, правовідносини з ним регулюються Законом України «Про міліцію».

При цьому, положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» від 07 листопада 2007 року № 1294, якою встановлені додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, не встановлені одноразові види грошового забезпечення.

Крім того, апелянтом зазначено, що на підставі приписів ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-Х11 так абз.2 та 3 п.7 Постанови № 393, управління надає до органів, що призначають пенсії, необхідні документи, у тому числі і грошові атестати та довідки про додаткові види грошового забезпечення.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 передбачено порядок складання та затвердження грошових атестатів працівника міліції, у тому числі і при звільненні їх зі служби в органах.

Довідку позивачу складено на підставі положень Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, при цьому апелянт вважає, що матеріальна допомога не є додатковим видом грошового забезпечення, носить разовий характер і взагалі не відноситься до грошового забезпечення або його складових на підставі положень наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499.

Апелянтом у справі зазначено, що суд першої інстанції необґрунтовано замінив відповідача по справі на комісію з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, оскільки вона не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, апелянтом зазначено, що фактично неможливо виконати постанову суду першої інстанції у зв'язку із захопленням приміщення Управління внутрішніх справ України на Донецькій залізниці за адресою: м. Донецьк, вул. Горна, 4 та відсутністю первинних документів за спірний період.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив надані відповідачем докази, не надав правову оцінку доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов, які мають суттєве значення для правильного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, а відтак постанова суду першої інстанції має бути скасована, а у позові - відмовлено (а.с.85-87 т.2).

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягала на задоволенні апеляційної скарги, надала пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, просила суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 29 березня 2013 року № 153 о/с по особовому складу з посиланням на п. 65 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у відставку підполковника міліції ОСОБА_4, начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків лінійного відділу на станції Луганськ Управління МВС України на Донецькій залізниці (зі зняттям з військового обліку) ( за віком) 31 березня 2013 року (а.с.7 т. 1).

14 вересня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням надати відповідь про причини не включення до грошового забезпечення, із якого розраховується пенсія - матеріальної допомоги на оздоровлення, яку він отримував в період проходження служби та з якої утримувались страхові внески (а.с.5 т. 1).

24 вересня 2013 року позивачу надана відповідь від Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці № Д-12, з посиланням на п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992р. зазначено про включення матеріальної допомоги для оздоровлення до грошового атестату, в довідці про додаткові види грошового забезпечення вона відсутня, оскільки не є щомісячною надбавкою (а.с.21 т.1).

До зазначеного листа долучена довідка відповідача про додаткові види грошового забезпечення у 2011- 2013 роках (а.с.22 т.1), в якій відсутні дані про матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, що була виплачена йому у 2011, 2012, 2013 роках.

Спірним питанням у справі є правомірність не включення до грошового забезпечення позивача, із якого розраховується пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_5 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262), Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565),Постановою Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393,Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» від 07 листопада 2007 року № 1294 (далі - постанова № 1294), Інструкцією «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 (далі - Інструкція № 499).

Відповідно до ст. 23-1 Закону № 565 пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07листопада 2007 року № 1294 та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ прийнято Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, яким, зокрема, затверджено та введен в дію з 01 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Частиною 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення (п. 2.16.1 Інструкції № 499)

Допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається у розмірі, що не перевищує грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати (п. 2.16.3 Інструкції № 499 Інструкції № 499).

Отже, допомога на оздоровлення є одноразовими додатковими видом грошового забезпечення, яка відносяться до складу грошового забезпечення працівника органів внутрішніх справ.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду України від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15, однак вони, як правильно зазначив апелянт, стосуються військовослужбовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Пункт п.15 грошового атестату № 22 містить дані про виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні основної відпустки - 2178, 00 грн., однак це зазначено тільки за один рік (а.с.6 т. 1).

Згідно довідки про утримання страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із матеріальної допомоги на оздоровлення у березні 2013 року (матеріальна допомога при вибутті у відпустку - 2187,00 грн.), утриманий єдиний соціальний внесок - 2,6% (а.с.52 т.1).

Відповідно до довідки, відповідачем у 2011, 2012, 2013 роках виплачувалась матеріальна допомога позивачу, з якої були утримані відповідні страхові внески (а.с.123 т. 1).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши зазначені норми матеріального права, суд апеляційної погоджується з висновком суду першої інстанції, що грошова допомога на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого має обчислюватись пенсія.

При цьому, суд погоджується з висновком апелянта, щодо часткового невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки спірними є правовідносини відповідача до працівника органів внутрішніх справ, а не з військовослужбовця, однак, ці доводи не дають підстав для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки по суті вона прийнята вірно.

Однак, суд першої інстанції, вирішивши правильно спір по суті, допустив помилку у визначенні вірного відповідача по справі, виходячи з наступного.

Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, ()є юридичної особи, зареєстрованою Виконавчим комітетом Донецької міської ради 22 вересня 2009 року, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців обліковується на № 1 034033 (а.с.51 т.1).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці"від 08 червня 2015 року № 659 ліквідовано Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці () та створено комісію з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці та затверджено її склад (а.с.41-42 т.2).

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці з 15липня 2015 року перебуває в стані припинення (а.с.69-70 т.2).

Враховуючи вищевикладене, та те, що Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці фактично не ліквідовано, а перебуває в стані припинення при цьому комісія з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці виконує функціональні обов'язки щодо ліквідації управління та є органом його управління, але не є самостійною юридичною особою та не може бути фактичним правонаступником управління у розумінні ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності зміни постанови суду першої інстанції в частині визначення вірного відповідача по справі, а саме: Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці органом управління якого є комісія з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці.

При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на неможливість виконання постанови суду першої інстанції у зв'язку із захопленням будинку в м. Донецьку та відсутністю первинних документів, оскільки ці доводи є перепоною в процесі завершальної стадії виконання судового рішення, а не підставою для скасування його по суті спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржувалась.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак, із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні згідно ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці -задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 812/8371/13-а- змінити.

В абзаці другому резолютивної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 812/8371/13-а замість «комісії з ліквідації Управління внутрішніх справ України на Донецькій залізниці» вказати «Управління внутрішніх справ України на Донецькій залізниці органом управління якого є Комісія з ліквідації Управління внутрішніх справ України на Донецькій залізниці».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 29 червня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

О.О.Чебанов