Справа № 161/2940/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2940/16-а
Провадження № 2-а/161/193/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправною відмови в призначенні (відновленні) щомісячного грошового утримання судді у відставці та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправною відмови в призначенні (відновленні) щомісячного грошового утримання судді у відставці та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 23 жовтня 2007 року судді господарського суду Волинської області Слободяну Петру Романовичу як судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати з 14 вересня 2007 року (стаж роботи, що дає право на відставку станом на 14 вересня 2007 року становив 24 роки 6 місяців 11 днів). Проте, з 01 січня 2012 року у відповідності до постанови КМУ з питань діяльності суддів та визнання такими, що втратили чинність деяких актів КМУ від 01 грудня 2010 року № 1097, виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання була призупинена на період його роботи. Відповідно до постанови ВРУ від 12 листопада 2015 року звільнено з посади судді господарського суду Волинської області Слободяна Петра Романовича. Згідно наказу голови господарського суду Волинської області ОСОБА_3 від 08 грудня 2015 року ОСОБА_1 відраховано зі штату працівників господарського суду Волинської області. 23 лютого 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 пенсійного фонду в місті Луцьку Волинської області з заявою про призначення (відновлення) щомісячного грошового утримання судді у відставці. 04 березня 2016 року він отримав відповідь ОСОБА_2 пенсійного фонду в місті Луцьку Волинської області від 03 березня 2016 року, в якій зазначено, що йому відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку з відсутністю права згідно норм чинного законодавства. Вважає відмову відповідача неправомірною та такою, що порушує його конституційні права та інтереси. Просить суд визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області в призначенні (відновленні) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1. Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити, здійснювати перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 09 грудня 2015 року та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 12 квітня 2016 року замінено первинного відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на належного відповідача ОСОБА_4 обєднане ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області, у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправною відмови в призначенні (відновленні) щомісячного грошового утримання судді у відставці та зобовязання вчинити дії

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив суд позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідач, субєкта владних повноважень,в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обємі. В подальшому в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, що 23 жовтня 2007 року позивачу, ОСОБА_1, як судді господарського суду Волинської області, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати з 14 вересня 2007 року. При цьому, стаж роботи, що давав право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці станом на 14.09.2007 року становив 24 роки 6 місяців 11 днів.

Також судом встановлено, що 12.11.2015 року на підставі Постанови Верховної ОСОБА_5 України про звільнення суддів № 788-VIII у звязку із поданням заяви про відставку ОСОБА_1 було звільнено з посади судді господарського суду Волинської області.

Також судом встановлено, що відповідно до наказу голови господарського суду Волинської області від 08 грудня 2015 року № 87/02-2 ОСОБА_1 був відрахований із штату працівників господарського суду Волинської області з 08 грудня 2015 року.

Також встановлено, що 23 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в м. Луцьку Волинської області із заявою про призначення (відновлення призначеного) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також встановлено, що листом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області №2251/02-10-16 від 03 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено (а.с. 33). У якості обґрунтування відмови зазначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі , крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Як було встановлено судом, що щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 було призначено 23 жовтня 2007 року.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про статус суддів" (чинного на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання), судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Після втрати Законом України «Про статус суддів» чинності на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI аналогічні положення були передбачені ч. 3 ст. 138 цього Закону, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Також судом встановлено, що з 01 січня 2012 року щомісячна виплата ОСОБА_1 грошового утримання була припинена.

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками 62 роки, жінками пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

А тому за таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення (відновлення призначеної) виплати щомісячного довічного грошового утримання за його вибором.

Відповідно до частини 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Як слідує з офіційного тлумачення частини 1 статті 126 Конституції України в Рішенні Конституційного суду №19-рп/2004 від 01.12.2004 року положення ч. 1 ст. 126 Конституції України «незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією України і законами України» у взаємозвязку з іншими положеннями розділу VIII Основного закону України треба розуміти так, що незалежність суддів забезпечується насамперед гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів, їх правового і соціального захисту.

Відповідно до п. 8 ч.4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України, та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року № 3668-VI.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягнення пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

З розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слідує, що стаж роботи позивача ОСОБА_5 станом на 08 грудня 2015 року складає 31 рік 01 місяців 12 днів (а.с. 20).

З огляду на те, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, та враховуючи те, що позивач має стаж 31 рік 01 місяців 12 днів, суд вважає, що щомісячне грошове довічне утримання позивача має складати 90 % від розміру заробітної плати.

Як вбачається із листа Пенсійного фонду України на адресу Державної судової адміністрації від 22.02.2014 №4859/02-20 відповідно до пункту 1.2 розділу І Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. №3-1 щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної ОСОБА_5 України або Президента України про звільнення у звязку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоровя, що перешкоджає продовженню виконання обовязків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату цього суду.

А тому за таких обставин виплата щомісячного довічного грошового утримання позивачу має бути призначена з 09 грудня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Луцького обєднаного ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луцького обєднаного ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправною відмови в призначенні (відновленні) щомісячного грошового утримання судді у відставці та зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати відмову Луцького обєднаного ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області в призначенні (відновленні) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 протиправною.

Зобов'язати ОСОБА_4 обєднане ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області призначити, здійснювати перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 09 грудня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького обєднаного ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Волинської області на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко