Справа № 0670/3972/12
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2016 р. м. Київ К/800/10336/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Лосєва А.М., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Савченко А.А.,

за участі представника відповідача Житкевич С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 по справі № 0670/3972/12

за позовом Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини

до Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Будинкоуправління звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.08.2011 № , яким позивачеві визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 172 230,00 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівки в касі.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 позовні вимоги задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті ревізії від 07.07.2011, про порушення позивачем вимог п. 2.6 та п. 7.15 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), внаслідок несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів (плата за проживання в готелі) у період січня - березня 2011 року на загальну суму 34 446,00 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Так судами попередніх інстанцій встановлено, що готель "Політ" є відокремленим структурним підрозділом Будинкоуправління №3 Житомирської Житомирської квартирно-експлуатаційної частини, а отже, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та ст. 132 Господарського кодексу України, здійснює свою господарську діяльність від імені юридичної особи.

Також судами встановлено, що каса в готелі "Політ" відсутня, обов'язки щодо розрахунку за проживання та надання послуг покладено на керуючого готелем згідно посадових обов'язків.

Так, згідно п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

А відповідно до п. 4.3 Положення № 637 записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі.

Отже, оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у прибутковому касовому ордері та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі.

Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що прибуткові ордера на суми коштів, які отримувались керівником готелю "Політ" у вихідні дні (8, 15, 16, 23, 30 січня 2011 року, 6, 12, 19, 27 лютого 2011 року, 12, 13, 26, 27 березня 2011 року) фактично виписувались.

Проте, контролюючий орган зазначає, що кошти на підставі прибуткових ордерів оприбутковувалися Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ несвоєчасно. Вказане порушення було виявлено шляхом співставлення дат у прибуткових касових ордерах і касовій книзі, яка ведеться позивачем.

Проте, як вбачається з судових рішень судами не досліджувалось питання фактичної дати внесення запису до касової книги на підставі прибуткових ордерів від 8, 15, 16, 23, 30 січня 2011 року, 6, 12, 19, 27 лютого 2011 року, 12, 13, 26, 27 березня 2011 року, крім того матеріали справи не містять, а ні прибуткових ордерів за вказані дати, а ні касової книги з відповідними записами, які б свідчили про порушення позивачем вимог Положення № 637.

Крім того, п. 2.8 Положення передбачено, що відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів.

Абзацом 3 пункту 4.3 Положення визначено, що підприємства, що мають відокремлені підрозділи, які проводять касові операції з відображенням їх в касовій книзі і режим роботи яких не збігається з розпорядком функціонування бухгалтерії підприємства - юридичної особи, внутрішнім документом визначають порядок взаємодії відокремлених підрозділів із бухгалтерією підприємства (юридичної особи) відповідно до вимог законодавства України, зокрема визначення часу робочих змін, забезпечення бухгалтерського обліку касових операцій тощо.

Відповідно до п.5.1 Положення якщо підприємства працюють у вихідні та святкові дні і не мають змоги, через відсутність відповідної домовленості з банком на інкасацію, здати одержану ними за ці дні готівкову виручку (готівку), то вона має здаватися підприємствами до банку протягом операційного часу наступного робочого дня банку та підприємства.

Як зазначено судом апеляційної інстанції, всупереч зазначених приписів, позивачем не приймалися внутрішні документи, які визначають порядок взаємодії відокремлених підрозділів із бухгалтерією підприємства.

Проте вказане жодним чином не свідчить про порушення позивачем своєчасності оприбуткування готівки.

Отже, враховуючи вищевикладене та для з'ясування зазначених вище обставин судам належить ретельно перевірити доводи податкового органу, викладені в акті або підтверджені іншими доказами. При цьому за змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Дійшовши висновку, що поданих сторонами доказів недостатньо для встановлення обставин справи, суд має право вжити передбачених законом заходів для витребування належних доказів із власної ініціативи.

Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 по справі № 0670/3972/12 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.М. Лосєв

І.Я. Олендер