Справа № 2а-23/06
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Київ Н/800/94/15

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М.,

суддів: Швеця В.В., Штульман І.В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивки Л.А., заявниці ОСОБА_1, прокурора Орленка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року, якою залишено без задоволення вимоги ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Вищого адміністративного суду України від 6 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного казначейства України про визнання протиправними дій та відшкодування шкоди.

Нововиявленою обставиною вважає судові рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 квітня 2011 року та від 5 грудня 2012 року, якими зобов'язано виконати виконавчий лист №2а-1165/11/2670, виданий цим судом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги, викладені в заяві, підтримала і зазначила, що Генеральна прокуратура України ігнорує виконання рішення судів по відшкодуванню шкоди.

Представник Генеральної прокуратури заперечив проти доводів заявниці і зазначив, що невиконання судового рішення не може відноситися до нововиявленої обставини.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з урахуванням наступного.

Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами наведений у статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини другої цієї норми, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Виходячи зі змісту положень зазначеної норми, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 4 розділу IV КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року, яка є предметом перегляду, залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 6 листопада 2013 року у зв'язку з тим, що зазначені заявником обставини не були визнані судом нововиявленими.

Ті обставини, на які посилається заявниця як на нововиявлені, не відповідають наведеним процесуальним ознакам.

Зокрема, судові рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 4 квітня 2011 року, від 5 грудня 2012 року не мають фактичних даних, які б спростовували висновок суду, наведений в ухвалі від 21 травня 2015 року.

Заявниця фактично скаржиться на не виконання рішення судів, якими зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України вчинити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з виконання виконавчих листів, виданих Печерським районним судом міста Києва від 11 вересня 2007 року у справі №2-а-229/07, Окружним адміністративним судом м. Києва від 14 липня 2011 року по справі №2а-1165/11/2670.

Факт не виконання судового рішення не може відноситися, в даному випадку, до істотної для справи обставини, що не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Контроль за виконанням рішення суду покладається на державну виконавчу службу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження, а також судовий контроль визначається статтею 267 КАС України щодо виконання судових рішень ухвалених за правилами КАС України.

З урахуванням наведеного, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: