Справа № 2а/1570/5642/2011
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р. Справа № 2а/1570/5642/2011

Категорія: 8.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

_____________________________________________________________________________

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4С
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 р., по справі за адміністартивним позовом Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області , Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за участю 3-тьої особи Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" , ОСОБА_5 про скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2012 року ПАТ Український комунальний банкзвернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, ОСОБА_5 та просило скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження від 31.01.2012 року, у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5; скасувати постанову про розшук автомобілю марки LEXUS від 18.05.2012 року, скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.08.2012 року № ВП 31061546, у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду 03 жовтня 2012 року було відмовлено в забезпеченні позову.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду 1-ої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нову , якою задовольнити позов .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скаргу, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що 24.10.2007 року між ОСОБА_5 та Акціонерним Банком "Український комунальний банк" було укладено кредитний договір на 120520,00 USD.

24.10.2007 року між ОСОБА_5 (Заставодавець) та Акціонерним Банком "Український комунальний банк" (з 27.04.2011 р. Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Український комунальний банк", - Заставодержатель) укладено договір застави за яким передано у заставу Банку автомобіль марки Lexus LS 460 long , 2007 року випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Обтяження за кредитним договором та заставу транспортного засобу було зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 24.10.2007року.

25 листопада 2010 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси по цивільній справі № 2-1857/10 за позовом ПАТ ОТП Банкдо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набуло законної сили 21.11.2011 року ,позов був задоволений та було стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь ПАТ ОТП Банк заборгованість у сумі 324 799 USD.

Вищевказаним судовим рішенням було встановлено , що згідно з умовами кредитного договору № МL-501/185/2007 від 26.10.2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 банк надав позичальнику кредит у розмірі 304 500 доларів США, а відповідно до договору поруки № SR-501/185/2007 від 26.10.2007 року ОСОБА_6; взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 перед банком.

04 серпня 2011 року Малиновським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист по справі № 2-1857/10 за позовом ПАТ ОТП Банкдо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 31061546 від 31.01.2012 року головним державним виконавцем другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом, який було направлено стягувану та боржнику.

31.01.2012 року постановою № В-6/437 головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ ОСОБА_8 було накладено арешт на все майно боржника, належного боржнику ОСОБА_5, заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_5

18 травня 2012 року постановою № В-6/437 головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ ОСОБА_8 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5, а саме: на транспортний засіб автомобіль марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_5, а саме: транспортного засобу автомобіля марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Постановою від 18.05.2012 року головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ ОСОБА_8 було оголошено розшук арештованого транспортного засобу автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Постановою від 30 липня 2012 року начальником управління ДВС Головного управління юстиції ОСОБА_9, у звязку з значною сумою, що підлягає стягненню, з метою забезпечення повного неупередженого та своєчасного виконання виконавчого документа і недопущення порушення строків здійснення виконавчого провадження, матеріали вищезазначеного виконавчого провадження передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

03.08.2012 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_10 прийнято до виконання виконавче провадження № 31061546.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_10 ВП №31061546 від 07.08.2012 року було накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_5 та заборонено його відчуження.

Відповідно до ч. 7 Положення Про Державну виконавчу службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 385/2011, Державна виконавча служба України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно ст. 3 Закону України Про державну виконавчу службу, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Згідно ст.54 Закону України, від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно вимог ст. 57 Закону № 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: - винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; - винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; - проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно ст.572 ЦК України (в ред.,що діяла на момент виникнення правовідносин) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає ,що постанови державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження від 31.01.2012 року, у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5; про розшук автомобілю марки LEXUS від 18.05.2012 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.08.2012 року ВП 31061546 ,у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 - були прийняті безпідставно та без врахування пріоритетності задоволення вимог кредитора ,щодо зобовязання , забезпеченого заставою із порушенням ст.572 ЦК України.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), а якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підстави для скасування постанови суду 1-ої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову та стягнення судових витрат у розмірі 107 ,30 грн.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198; 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ Український комунальний банк задовольнити , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 р. скасувати .

Прийняти по справі нову постанову :

Адміністративний позов ПАТ Український комунальний банк- задовольнити у повному обсязі .

Скасувати постанову № В-6/437 головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ від 31.01.2012 року ,у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Скасувати постанову головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ від 18 травня 2012 року , якою було оголошено розшук арештованого транспортного засобу автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській ВП №31061546 від 07.08.2012 року ,у частині ,що стосується автомобілю марки LEXUS LS 460 Long, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ Український комунальний банк відшкодування судових витрат у розмірі 107 ,30 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення , та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді: