Справа № 802/1844/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1844/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

22 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідачів - Жадан М.В.

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ОСОБА_7

представника третьої особи ОСОБА_8 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення.

Під час розгляду справи по суті судом першої інстанції були залучені до участі у справі треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_5

В ході розгляду даної справи, позивачем були змінені позовні вимог. Зокрема позивач просив суд визнати протиправним та скасувати відображене у Протоколі N93 засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньо обласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування від 28.05.2015 року рішення конкурсного комітету Вінницької обласної державної адміністрації з підготовки та проведення конкурсів на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на наступні об'єкти : №48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; №83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066; визнати незаконно затверджені Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації умови конкурсу щодо недопущення до участі у конкурсі на наступні об'єкти :№48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; №83 Зозівка-Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066.

Однак, суд першої інстанції протокольно відмовив в задоволенні заяви позивача про уточнення позовних вимог (т. 1 а.с. 233).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили її задоволити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники третіх осіб в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги позивача, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Вінницькою ОДА було оголошено конкурс на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на ряд об'єктів, серед яких були об'єкти № 48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; № 83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066, про що було опубліковано оголошення в газеті "Вінницька газета" № 34 (2139) 24 квітня 2015 року.

Відповідно до розпорядженням голови Вінницької обласної державної адміністрації від 02.02.2011 року №43 "Про перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування відповідно до вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" виконання функцій організатора покладено на Департамент житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент).

ФОП ОСОБА_2, як перевізник - претендент, подав для участі у конкурсі на об'єкти: № 48 Демівка - Вінниця АС-2, рейси 669/670; № 83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066; анкету у якій зазначив інформацію щодо характеристик перевізника-претендента, а саме кількість та пасажиромісткість автобусів для міжміських перевезень (категорія М3, класу В, III) (місць для сидіння) зокрема: БАЗ -А 079.24 - 2 од. - 60 місць (30+30); БАЗ - А 079.23 - 3 од. - 90 місць (30+30+30); Богдан А - 09312 - 1 од. - 30 місць.

15 травня 2015 року Департамент звернувся до Державної автомобільної інспекції у Вінницькій області із листом № 01-11-06/1308 щодо надання інформації для забезпечення використання достовірної інформації при оцінці конкурсних пропозицій перевізників претендентів.

26 травня 2015 року Департаментом була отримана відповідь № 9/6264 із інформацією про суб'єктів господарювання - автомобільних перевізників згідно наданих списків, які подали документи для участі у конкурсі на перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування у Вінницькій області, який відбудеться 28.05.2015 року.

Під час дослідження інформації конкурсним комітетом, яка зазначена в анкеті ФОП ОСОБА_2, та інформації, наданої Державтоінспекцією, було встановлено розбіжності, зокрема згідно інформації Державтоінспекції: транспортний засіб БАЗ А079.24 за реєстраційними № НОМЕР_1 має пасажироміскість (місць для сидіння) 29 та № НОМЕР_2 має пасажироміскість (місць для сидіння) - 29 (2 автобуси = 58 місць (29+29) місць)) тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_2 зазначено 60 місць; транспортний засіб БАЗ А079.23 за реєстраційними №АВ0637ВА має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 30 місць, № НОМЕР_3 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 та № НОМЕР_4 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 ( 3 автобуси = 88 місць (30+29+29)) тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_2 зазначено пасажиромісткість (місць для сидіння) - 90 місць; транспортний засіб Богдан А - 09312 - 1 автобус 30 місць за реєстраційним номером АВ3204ВН має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 місць тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_2 зазначено пасажиромісткість (місць для сидіння) - 30 місць. Також, даний автобус був зазначений позивачем в анкеті як автобус ІІІ класу, тоді як згідно сертифікатів відповідності заводу виробника він відповідає ІІ класу.

У зв'язку із виявленими у поданих до конкурсу документах розбіжностями, конкурсним комітетом на своєму засіданні 28.05.2015 року було прийнято рішення про недопущення ФОП ОСОБА_2 до участі у конкурсі на вищезгадані об'єкти конкурсу, оскільки подані останнім документи містили недостовірну інформацію.

Не погодившись із таким рішенням конкурсного комітету позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що встановлені обставини про зазначення ФОП ОСОБА_2 у анкеті до заяви про участь у конкурсі недостовірної інформації щодо сумарної пасажиромісткості автобусів, заявлених до участі у конкурсі, є достатньою правовою підставою для прийняття конкурсним комітетом рішення про недопущення ФОП ОСОБА_2 до участі в конкурсі, у зв'язку з чим підстав для визнання протиправним та скасування відповідного рішення від 28.05.2015 року не має.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. N 1081, який є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками (п. 1 Порядку).

Пунктом 29 Порядку встановлено, що для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2 та пакет документів, в т.ч. анкету.

Відповідно до пункту 32 Порядку, до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Пунктом 37 Порядку визначено, що організатор перевіряє достовірність інформації, викладеної у заяві та документах визначених пунктом 29 цього Порядку.

Згідно із абз. 2 п. 14 Порядку, для підготовки інформації про відповідність технічного стану автобусів претендента умовам перевезень та відповідність претендента вимогам нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху організатор не менш як за дев'ять робочих днів до дати проведення конкурсу надсилає список перевізників-претендентів на відповідний конкурс до Державтоінспекції.

В межах розгляду даної справи, на чому також зауважив суд першої інстанції, основним питанням є визначення достовірності поданої позивачем інформації про пасажиромісткість транспортних засобів.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях врегульовано Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. N 176 (далі - Правила).

Так, відповідно до підпункту 13 пункту 2 розділу 1 Правил пасажиромісткість це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена у реєстраційних документах кількість місць для перевезення пасажирів у транспортному засобі.

В розрізі вищенаведеного, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що пасажиромісткість - це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу кількість місць, які призначені для перевезення виключно пасажирів (без урахування місць для обслуговуючого персоналу: водій, кондуктор), крім того така кількість місць має бути визначена у реєстраційних документах на транспортний засіб.

Як було встановлено судом першої інстанції, до участі у конкурсі ФОП ОСОБА_2 було заявлено три автобуси - БАЗ А 079.23, однак спірними були лише два автобуси - БАЗ А 079.24 та один автобус - Богдан А-09312.

Так, відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів - автобусів БАЗ А 079.23 слідує, що загальна кількість сидячих місць із місцем водія - 31. При цьому в розділі "Особливі відмітки" зазначена кількість місць - 29, що відповідає кількості місць для перевезення пасажирів (без урахування місць для обслуговуючого персоналу: водій та кондуктор).

Аналогічна ситуація стосовно решти заявлених до участі у конкурсі автобусів, зокрема двох автобусів БАЗ А 079.24 та одного автобуса Богдан А-09312, які згідно свідоцтв про реєстрацію мають загальну кількість місць - 31, а без урахування місць призначених для водія та кондуктора - 29, про що також зазначено у особливих відмітках свідоцтв про їх реєстрацію. Тобто, пасажиромісткість транспортних засобів, згідно їх реєстраційних документів та технічних характеристик, становить 29 місць щодо кожного з них.

Вказана інформація щодо пасажиромісткості автобусів БАЗ А 079.23, БАЗ А 079.24 та Богдан А-09312 перевірена конкурсним комітетом шляхом отримання інформації від УДАІ у Вінницькій області, та підтверджена відповіддю останнього від 26.05.2015р. № 9/6264.

Таким чином, судовою колегією в ході вивчення матеріалів справи вбачається, що інформація, яка зазначена у поданій ФОП ОСОБА_2 анкеті та інформація, надана Державтоінспекцією, як органом, який відповідно до ч. 2 п. 14 Порядку проведення конкурсу готує інформацію про відповідність технічного стану автобусів претендента умовам перевезень, містить певні розбіжності, а саме у першому критерії анкет - відомостях про сумарну пасажиромісткість автобусів, які заявлені претендентом.

Під час розгляду колегією суддів даної справи, позивачем не спростовано факту подання недостовірної інформації про наявність 30 місць для перевезення пасажирів в автобусах заявлених для участі у конкурсі, жодного належного та допустимого доказу судовій колегії з даного приводу апелянтом не надано.

Посилання позивача в обгрунтування вимог апеляційної скарги на той факт, що в анкеті до заяви про участь у конкурсі визначення пасажиромісткості автобусів, заявлених на конкурс, здійснювались ним з розрахунку, що в кожному транспортному засобі є 30 місць для сидіння, при цьому позивач виходив із наступного: із загальної кількості сидячих місць з місцем водія (31) відраховував одне місце водія, у зв'язку з чим отримував 30 місць для пасажирів, судовою колегією до уваги не беруться, оскільки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції жодного доказу в підтвердження нормативно-правового підгрунтя вказаної методики позивачем не надано.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що пасажиромісткість транспортного засобу це не визначена кількість місць для сидіння (з урахуванням місць для обслуговуючого персоналу), а лише кількість місць, спеціально облаштованих для перевезення пасажирів.

Таким чином, факт подання ФОП ОСОБА_2 недостовірної інформації, яка б, при визначені найкращого перевізника, могла б надавати йому перевагу перед іншими перевізниками - претендентами в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтверджується матеріалами справи та встановленими обставинами.

Що ж стосується доводів позивача стосовно недотримання відповідачем вимог п. 10 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року, та ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт", щодо не затвердження відповідним наказом або розпорядженням умов конкурсу, то судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 28 Порядку встановлено, що організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс (крім друкованих оголошення може бути розміщено також в інших засобах масової інформації), яке повинне містити таку інформацію: найменування організатора та робочого органу; порядковий номер та основні характеристики кожного об'єкта конкурсу: на міжміському маршруті - номер рейсу, початковий та кінцевий пункти маршруту, протяжність, час відправлення з кінцевих пунктів та прибуття до них, особливості періодичності виконання перевезень, рекомендовану кількість зірочок за параметрами комфортності; на міському та приміському маршруті-номер маршруту, найменування кінцевих зупинок, кількість оборотних рейсів або кількість автобусів для забезпечення перевезень, режим руху та інтервал, особливості періодичності виконання перевезень (сезонний, у певні дні тижня тощо); умови конкурсу; порядок одержання необхідної інформації про об'єкт конкурсу; кінцевий строк прийняття документів для участі в конкурсі; найменування організації, режим її роботи та адреса, за якою подаються документи для участі в конкурсі; місце та дата одержання бланків документів для участі в конкурсі; місце, дата та час початку проведення засідання конкурсного комітету; розмір плати за участь у конкурсі; телефон для довідок (електронна адреса або адреса веб-сайту) з питань проведення конкурсу.

Відповідно до п.10 Порядку організатор конкурсу має право затверджувати крім обов'язкових умов конкурсу також додаткові умови конкурсу, зокрема організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу.

Як було встановлено судовою колегією в ході апеляційного провадження у даній справі, в оголошені, опублікованому відповідачем 24 квітня 2015 року у «Вінницькій газеті» № 34 (2139) (т. 1 а.с. 230), наведено вичерпний перелік об'єктів конкурсу та умов конкурсу, затверджений наказом департаменту ЖКГ енергетики та інфраструктури облдержадміністрації, що свідчить про надання організатором конкурсу всіх необхідних відомостей претендентам стосовно порядку та умов проведення конкурсу на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування, що працюють в звичайному режимі. Окрім того, організаторами конкурсу було зазначено реквізити, за якими претенденти мали можливість отримати необхідну їм інформації стосовно об'єктів та умов конкурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що скаржником не надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про правомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовуються наявними матеріалами справи та висновками суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення правильно встановив всі обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 червня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Курко О. П.