Справа № 826/483/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/483/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

представника третьої особи - ОСОБА_2, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буряк Оксани Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2, Головне територіальне управління юстиції в Київській області Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про визнання незаконними дій, скасування рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася у суд із адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буряк Оксани Анатоліївни, за участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції в Київській області Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо реєстрації нерухомого майна - будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Ходосівка, вулиця Садова, будинок 5, на ОСОБА_2, скасувати рішення відповідача індексні номери 22739981, 22740787 від 09 липня 2015 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на згадані будинок та земельну ділянку, а також записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності цієї особи на вказані нерухомі об'єкти за №№10352043, 10352334, внесені відповідачем 09 липня 2015 року.

Разом із адміністративним позовом ОСОБА_4 подано клопотання про його забезпечення шляхом заборони будь-яким чином відчужувати вищезгадані будинок та земельну ділянку до винесення рішення у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою вжити відповідних заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив із того, що відсутні об'єктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Із такими висновками суду не можна не погодитися.

Зі змісту позову слідує, що позивач оскаржує рішення та записи нотаріуса, як державного реєстратора, про реєстрацію права власності третьої особи - ОСОБА_2 на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 558,00 кв. м (206.80 кв. м житлової площі), земельна ділянка площею 0,2345 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене право зареєстроване за вказаною третьою особою на підставі договору іпотеки, укладеного з позивачем з метою забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 14 березня 2013 року, укладеного між іпотекодержателем (ОСОБА_2.) та ОСОБА_6

Позивач вважає спірні реєстраційні дії протиправними й незаконними, посилаючись на неврахування відповідачем умов договору іпотеки та порушення окремих приписів Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про іпотеку» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким чином відчужувати вищезгадані будинок та земельну ділянку, заявник стверджує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її майновим правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, і що для їх відновлення потрібно буде докласти значних зусиль та витрат, адже ОСОБА_2, за яким було зареєстровано права власності на дане нерухоме майно, може його відчужити. Внаслідок чого неможливо буде задовольнити позовні вимоги та повернути спірне майно у власність позивача. На підтвердження обґрунтованості клопотання позивачем надано роздруківки сторінок сайтів із Інтернет-мережі, які містять оголошення про продаж житлового будинку та земельної ділянки в селі Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, що збігаються за площею зі спірним нерухомим майном.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України у статті 117 передбачена можливість забезпечення адміністративного позову. Ця стаття визначає підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Згідно частини 1 вказаної правової норми суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов'язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із вищевказаних обставин.

Відповідно до положень частин 3, 4 цієї правової норми у порядку забезпечення адміністративного позову суд може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Крім того, адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Дослідивши зміст клопотання позивача та матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення даного адміністративного позову, зокрема з тих підстав, що заявницею не конкретизовано яких саме зусиль буде змушена вона докласти та яких понесе витрат у разі невжиття судом заходів, про які вона просить.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим у разі, якщо наявне достатньо обґрунтоване припущення, що їх невжиття може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки предметом позову є визнання протиправними дій та скасування прийнятих нотаріусом, як державним реєстратором, рішень та вчинення ним записів у державному реєстрі прав на нерухоме майно, тобто позов не містить вимог зобов'язального характеру (таких, що підлягали б дієвому виконанню), відсутні будь-які перешкоди у виконанні судового рішення (у випадку задоволення позову).

Колегія суддів відхиляє покликання позивача на докази розміщення оголошень про продаж житлового будинку та земельної ділянки в селі Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, адже їх неможливо однозначно ідентифікувати зі спірним нерухомим майном (за відсутності точної адреси та інших реквізитів такого майна). До того ж, із наданих роздруківок не вбачається, що майно, про яке йдеться в оголошеннях, реалізується від імені ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову і доходить висновку, що судом першої інстанції не порушено приписів статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні відповідного питання.

Доводи, викладені апелянтом у скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 117, 160, 195, 196, 199, 200, 206, 211, 254 КАС України,

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складено 29 червня 2016 року).

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.