Справа № 817/400/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2016 р.Р і в н е 817/400/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача 1: представник не прибув відповідача2: представник Никитюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Сарненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, до Головного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сарненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 10.03.2016 №34 о/с про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади 10.03.2016 за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність);

поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - начальника кримінальної поліції з 11.03.2016;

стягнення з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.03.2016 по день постановлення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає наказ про його звільнення через службову невідповідність протиправним, оскільки підставою для звільнення слугувало рішення атестаційної комісії відповідача, винесене без будь-яких правових підстав та без урахування матеріалів атестаційної справи, які характеризують позивача з позитивної сторони, у тому числі без урахуваня результатів проведеного тестування, за якими позивач набрав необхідну прохідну кількість балів. При цьому позивач не згідний по факту проведення тестування, оскільки всупереч положеням ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестація позивача поведена без законних на те підстав. Крім того, позивач вважає своє звільнення протиправним, адже жодного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього було б застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення, він не вчиняв, а висновки про його службову невідповідність є безпідставними, необґрунтованими і незаконними. Враховуючи те, що у ході проведення атестації позивача атестаційна комісія порушила вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, не використавши усі визначені критерії оцінки поліцейського, позивач звернувся до суду про поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області, позову не визнав, представник відповідача подала суду письмові заперечення (а.с.26-31), в яких зазначила, що згідно з порядком, визначеним Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, атестаційна комісія урахувала усі передбачені критерії оцінки поліцейського та за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення прийнято рішення більшістю голосів, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. При цьому представник відповідача звернула увагу, що у складі комісії були відсутні особи, які могли не об'єктивно та упереджено прийняти рішення щодо позивача, оскільки позивач не скористався своїм правом щодо заявлення відводу голові та/або членам атестаційної комісії у зв'язку із наявністю обставин, що викликають сумнів у їх безсторонності. Представник відповідача зазначила, що рішення атестаційних комісій є колегіальним рішенням консультативної групи осіб, створеної в органах і підрозділах поліції для незаангажованого, незалежного визначення відповідності осіб, взятих на службу до поліції, вимогам, пред'явленим Законом України "Про національну поліцію" до поліцейських. До даних комісій входять як працівники поліції, так і працівники МВС України, народні депутати України, працівники громадських, правозахисних органінізацій, проектів міжнародної технічної допомоги, представники громадськості та засобів масової інформації за наявності їхньої згоди, які не є посадовими особами органів державної влади. Вказані комісії створені з метою якісного та неупередженого встановлення відповідності колишніх працівників міліції оновленим вимогам суспільства до поліцейських, які у своїй роботі керуються виключно Інструкцією №1465 та діють в межах наданих повноважень. Оскільки атестаційною комісією було прийняте рішення про невідповідність позивача займаній посаді, у зв'язку з чим, на думку комісії, він підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, відповідні висновки занесені до атестаційного листа та надіслані для обов'язкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції. Так, згідно п.п.10 п.14 Положення про Головне управління Національної поліції в Рівненській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 №34, керівник ГУНП в Рівненській області приймає на службу та звільняє зі служби, призначає на посаду та звільняє з посади поліцейських відповідно до закону. Таким чином, керівником ГУНП в Рівненській області в межах повноважень був виданий наказ від 10.03.2016 №34 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України "Про національну поліцію". Відтак, як переконана представник відповідача, атестування позивача проведено з дотримання вимог чинного законодавства та в межах повноважень атесгаційної комісії, при звільненні позивача зі служби було дотримано визначену законом процедуру, а оспорюваний наказ виданий з дотриманням норм Закону України "Про національну поліцію", тому позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала заперечення проти позову, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Крім того, представник відповідача подала суду додаткові заперечення (а.с. 85-89), у яких пояснила, що за результатом тестування позивач набрав 36 балів із 60 за тестом на загальні здібності та навички та 29 балів із 60 за тестом на знання законодавчої бази, а також після проведення тестування позивачу, як особі, що займає керівну посаду, було запропоновано у добровільному порядку пройти комп'ютерний тест Midot IntegriTEST, результати якого дозволяють оцінити можливі ризики деструктивної поведінки та службових зловживань поліцейських шляхом оцінки їх думок, суджень та вчинків. Так, результати даного тесту показали про непридатність позивача до служби у поліції та, поряд з іншим, взяті до уваги атестаційною комісією при прийнятті рішення щодо позивача. При цьому представник відповідача зазначила, що співбесіда уповноважених членів атестаційної комісії з позивачем є унікальною, на якій комісія надавала також оцінку таким критеріям, як мотивація, принциповість тощо. Так, члени комісії безпосередньо оцінювали емоційне ставлення до професійної діяльності, вміння адаптувати свою поведінку відповідно до ситуацій, що виникають, вміння будувати процес спілкування, сформованість здібностей як мислення, уявлення, спостережливість, комунікативні уміння тощо. При цьому представник відповідача підкреслила, що атестаційна комісія приймає відповідне рішення щодо окремої особи, що атестується, з певною свободою розсуду та обирає одне з декількох юридично допустимих рішень, що свідчить про наявність дискреційних повноважень у ході прийняття того чи іншого рішення за результатом атестування, що означає за своїм внутрішнім переконанням та на власний розсуд оцінювати усі критерії, які підлягають оцінці відповідно до п.16 Розділу IV Інструкції №1465, та приймати рішення. За таких обставин представник відповідача переконана, що адміністративний суд не може підміняти рішення уповноважених членів атестаційної комісії та уповноваженних членів апеляційної атестаційної комісії, тобто фактично двох спеціально уповноважених колегіальних органів і проводити атестування співробітника заново, надаючи власну оцінку визначеним інструкцією критеріям в їх сукупності.

Відповідач 2 - Сарненський відділ поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, в судове засідання явку представника не забезпечив, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Письмових заперечень на адміністративний позов не подавав.

Оскільки судом явка представника відповідача 2 обов'язковою не визнавалась, засхухавши думку представників позивача та відповідача, які не виказали заперечень щодо судового розгляду справи за відсутності представника відповідача 2, суд на місці ухвалив здійснити судовий розгляд за відсутності представника відповідача 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з червня 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а саме у Костопільському РВ УМВС України в Рівненській області та Сарненському РВ УМВС України в Рівненській області, на різних посадах.

7 листопада 2015 року відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 №17 о/с ОСОБА_1 був призначений в Національну поліцію України на посаду заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальником відділу кримінальної поліції, з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання майор поліції (а.с.35).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26.01.2016 №16 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Рівненській області" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Рівненській області, створити в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області атестаційні комісії (а.с.38-39).

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени атестаційної комісії №5 ГУ НП в Рівненській області (7 осіб) прийняли рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність, за що проголосували 4 - "за" і 3 - "проти", що оформлено протоколом ОП № 15.00003313.0020569 від 17.02.2016 (а.с.41).

Не погоджуючись з висновками зазначеної атестаційної комісії Рівненської області, позивач оскаржив її висновок (рішення) до апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3, однак, за результатом розгляду скарги її було відхилено, що оформлено протоколом ОП №15.00004494.0020569 від 04.03.2016 (а.с.42).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 10.03.2016 №34 о/с майора поліції ОСОБА_1, заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальника кримінальної поліції, звільнено у запас (з постановкою на військовий облік) на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність). Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії західного регіону №3 від 04.03.2016.

Не погоджуючись з висновком атестаційної комісії щодо службової невідповідності та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом

З матеріалів справи вбачається, що згідно з особистою заявою позивача від 07.11.2015 та на підставі наказу ГУ Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 №17 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальника кримінальної поліції та присвоєно спеціальне звання "майор поліції" без проведення конкурсу. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про протилежне.

При цьому зі змісту атестаційного листа ОСОБА_1 вбачається, що за час служби в Сарненському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований, принциповий, енергійний та професійно грамотний співробітник. З початку 2015 року за його керівництва службами кримінальної міліції було розкрито 281 кримінальне правопорушення, 103 із яких відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, 63 кримінальних правопорушень минулих років. Має високий освітній рівень знань, вмінь та досвіду для належного виконання покладених на нього обов'язків. Обізнаний з нормативними документами та правовими актами, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ України. Дотримується етики у спілкуванні з громадянами та колегами. При вирішенні службових завдань виходить з інтересів справи. Вміє будувати стосунки з громадянами та колегами, у зв'язку із чим користується авторитетом серед населення та колег по службі. Постійно підвищує свій загальноосвітній рівень та професійну майстерність, цікавиться змінами в законодавстві. Свою роботу планує, раціонально використовує робочий час. За характером спокійний, комунікабельний, товариський, відповідально ставиться до виконання своїх обов'язків, сміливий, рішучий, уміє на належному рівні організувати колектив. На критику реагує правильно, робить належні висновки.

Майор поліції ОСОБА_1 до виконання поставлених завдань та доручень відноситься добросовісно та відповідально. По стану здоров'я здоровий, фізично розвинений добре, вогнепальною зброєю, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони володіє добре, вміло переносить психофізичні навантаження та труднощі по службі. Розуміє значимість своєї роботи і сумлінно до неї ставииться. Відданий справі служіння українському народу.

За висновком прямого керівника - заступника начальника ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, заслуговує на нижчу (а.с.40).

Відповідно до висновку Костопільської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 25.06.2015 №5215/8/17-09-17-28 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, а вартість такого майна відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 з законних джерел (а.с.109).

Згідно довідки ГУ НП в Рівненській області від 01.02.2016 №610/01/12-2016 ОСОБА_1 в період з 16.12.2015 по 16.01.2016 брав безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО на території Донецької області (а.с.12).

Відповідно до довідки ГУ НП в Рівненській області від 12.03.2016 №3233/205/0-2016 за станом на 09.03.2016 ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не має (а.с.10).

Як з'ясував суд, присягу поліцейського позивач не складав, посадова інструкція заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області не розроблена і не затверджена в установленому порядку, жоден документ, який би визначав коло обов'язків поліцейського до відома позивача не доводився.

З протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", та інформацію з відкритих джерел.

Жодних інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційна комісія не досліджувала.

Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, що обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача. Рішення комісії прийнято членами комісії шляхом голосування без наведення жодних мотивів та обґрунтувань. В протоколі №15.00003313.0020569 від 17.02.2016 зазначено, що членами атестаційної комісії були поставлені питання, які стосувалися професійної діяльності та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції, проте які саме запитання та яким чином вони впливають на оцінку професійного рівня позивача в протоколі не наведено. Також в протоколі не наведено інформації щодо повноти відповідей, наданих позивачем.

Як з'ясувалось, комісія також не досліджувала можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Під час судового розгляду представник відповідача також не змогла пояснити суду, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді та зауважила, що в даному випадку мова йде про дискреційні повноваження членів атестаційних комісій "на власний розсуд" оцінювати всі критерії, які підлягають оцінці та за результатами оцінки "на власний розсуд" індивідуально голосувати за те чи інше рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", який був опублікований 06.08.2015 та набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Таким чином, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

У справі, що розглядалась, позивач наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання майора поліції, таким чином, питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону України "Про національну поліцію).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно з приписами статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" випливає, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.2012 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників".

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 12.01.2012 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників" атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Як вже зазначалось, в силу приписів статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Метою проведення атестації (для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Як вже зазначалось позивача звільнено з поліції через "службову невідповідність". Проте, поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення".

Аналогічна правова позиція розкрита у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка в силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

У справі, що розглядалась, позивач пропрацював на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальником відділу кримінальної поліції, менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Таким чином, рішення призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Зі змісту пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

При цьому, при вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (стаття 47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (стаття 50).

Відповідач не надав суду відомостей які з повноважень, що передбачені Законом України "Про національну поліцію" для прийняття працівників міліції на службу до поліції, Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача.

У той же час, з наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області убачається, що позивача призначено на посаду заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальника відділу кримінальної поліції, з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання майора поліції.

Також суд критично оцінює посилання відповідача на те, що переатестація позивача була проведена у зв'язку з тим, що наказом ГУ НП в Рівненській області №17 о/с від 07.11.2015 "По особовому складу" ОСОБА_1 призначений на посаду у тимчасовому штатному розписі, який затверджено наказом НП України від 06.11.2015 №5 (а.с.32), а враховуючи вимоги ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" для призначення позивача на постійну посаду необхідно провести атестування ОСОБА_1, з огляду на те, що в наказі ГУ НП в Рівненській області №17 о/с від 07.11.2015 "По особовому складу" відсутні застереження про тимчасовість посади позивача - заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області - начальника відділу кримінальної поліції, як відсутні такі посиланя відносно призначення на тимчасову посаду у заяві позивача від 07.11.2015 (а.с.74).

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

З дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії убачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Відповідно до п.п. 10-12, 16 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно протоколу засідання комісії позивачу ставились питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби та інше. У протоколі не зазначено перелік запитань та відповіді на них. Під час співбесіди не вівся аудіо запис її перебігу. Атестаційна комісія у протоколі не зазначила жодної підстави прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що комісія лише ставила загальні запитання про закони та нормативно-правові акти, накази, якими в своїй діяльності керується поліцейський. Інші запитання стосувались попередніх керівників позивача, а також причини його роботи у Сарненському райвідділку поліції, а не у Костопільському, оскільки позивач проживає у м. Костопіль, щодо наявної у позивача інформації щодо незаконного видобутку бурштину у Сарненському районі та причетність працівників поліції до таких дій, а також окремих відомостей про членів сім'ї (місце роботи дружини), марку автомобіля позивача.

Також у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 як прямий керівник позивача, що надавав висновок щодо не відповідності позивача займаній посаді, про що зазначено у атестаційному листі (а.с.7). Так, свідок пояснив, що розраховував, що члени атестаційної комісії добросовісно віднесуться до виконання своїх обов'язків щодо оцінювання поліцейських, тому свідок, надаючи такий висновок, не зажадав та не передбачав звільнення позивача зі служби, а лише зазначив, що позивач заслуговує на нижчу посаду, пояснюючи тим, що в обов'язки позивача, як начальника кримінальної поліції, входить розкриття тяжких та особливо тяжких злочинів, що передбачає вжиття певних організаційних дій. В той час як позивач, добросовісно виконуючи свої обов'язки, особисто брав участь у проведенні тих чи інших дій, тобто як рядовий співробітник, а не особа начальницького складу. Саме це слугувало підставою для висновків про відповідність нижчій службовій посаді, але не звільненню позивача з органів поліції. При цьому свідок зазначив, що порушень службової дисципліни позивач не допускав, як і не допускав інших суттєвих порушень у ході служби. Надаючи характеристику позивачу свідок зазначив, що може охарактеризувати його позитивно як добросовісного працівника, проте відсутність його організаторських здібностей на момент надання атестаційної оцінки слугувало підставою для висноку, що позивач не відповідає займаній керівній посаді заступника начальника райвідділку та заслуговує на нижчу посаду.

Як зазначалось вище по тексту постанови, посадова інструкція заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області не розроблялись, службова характеристика позивача позитивна, а за висновком безпосереднього керівника позивач заслуговує на нижчу посаду, проте мова не йшла про звільнення через невідповідність займаній посаді, діючих стягнень позивач немає, згідно протоколу прийняття заліків зі службової підготовки за 2014-2015 навчальний рік, ОСОБА_1 отримав задовільні оцінки із функціональної, тактико-спеціальної, вогневої, фізичної підготовки, результати тестування позивача більші за мінімальні та складають 36 балів за тестуванням загальних навичок та 29 балів за професійним тестуванням.

Стосовно інформації про результати психофізичного дослідження із застосуванням комп'ютерного тесту Midot IntegriTEST, зміст якого, як було встановлено в судовому засіданні, та який врахований при прийнятті рішення атестаційною комісією щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів надання згоди позивачем на проходження відповідного тестування, а копія результатів проходження вказаного тесту, яка надана відповідачем до матеріалів справи (а.с. 90-91), не дає можливість достименно ідентифікувати особу, яка проходила тест. Однак, протокол ОП №15.00003313.0020569 від 17.02.2016 не містить посилання на результати тестування на Midot IntegriTEST, як на критерій, який комісія врахувала при прийнятті рішення стосовно поліцейського відповідно до вимог п.16 Інструкції №1465, з огляду на що відповідачем не доведено обґрунтованість рішення атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді з посиланням на обставини, які не були в обов'язковому порядку відображені у протоколі під час проведення атестування. У судовому засіданні представик відповідача вказала на використання атестаційною комісією відповідної інформації комп'ютерного тесту Midot IntegriTEST у ході прийняття рішення відносно позивача, проте з дослідженого у судовому засіданні протоколу ОП №15.00003313.0020569 від 17.02.2016 даний факт не встановлено за відсутністю відповідних записів у протоколі.

Таким чином суд зазначає, що зміст протоколу ОП №15.00003313.0020569 від 17.02.2016 та отримані судом під час розгляду справи пояснення свідка не дають підстав вважати, що рішення про службову невідповідність ОСОБА_1 приймалось атестаційною комісією на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Так, матеріали справи не містять доказів, які б спростували наведені у атестаційному листі ОСОБА_1 факти про достатню кваліфікацію і професійні навики позивача.

Наведене вище доводить, що висновок (рішення) комісії є абсолютно невмотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні та абсолютно не розкриті суду.

Суд також вважає необхідним зазначити, що процедура проведення співбесіди, як етапу атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте з матеріалів справи, всебічно та повно досліджених судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність.

У той же час, досліджені судом матеріали, що були на розгляді атестаційної комісії, характеризують позивача виключно з позитивного боку, свідчать про його високий професійний рівень.

Суд вважає помилковим також посилання відповідача на виключні дискреційні повноваження атестаційної комісії щодо прийняття рішення за наслідками атестації та втручання суду в дискрецію комісії в разі надання правової оцінки прийнятого нею рішення.

Дискреційні повноваження полягають у виборі одного з юридично допустимих рішень, що кореспондується з конституційним принципом, закріпленим в статті 19 Конституції України, відповідно до якого, орган державної влади зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням ж суду є перевірка відповідності прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення критеріям правомірності, що визначені у статті 2 КАС України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі підпункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність) є протиправним і підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на службі.

Водночас, у ході судового розгляду представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог, виклавши вимогу поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - начальника кримінальної поліції або на рівноцінній посаді з 11.03.2016.

Так, преставник відповідача подала суду витяг зі штату Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, затвердженого наказом Національної поліції 23.03.2016 №238 дск та оголошеного наказом ГУ НП в Рівненській області 27.04.2016 №75 дск (а.с.96), згідно яного у підрозділі "Керівництво" наявні посади Начальника відділу поліції, а також заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - начальника слідчого відділення та заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - керівника патрульної поліції, проте відсутня посада саме заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - начальника кримінальної поліції.

Вирішуючи питання поновленя позивача на посаді суд виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом встановлено, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, яка наявна у штаті Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

За таких обставин, враховуючи наявність у штаті Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області посад заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області суд не вбачає підстав для виникнення ускладнень при виконанні рішення суду, відтак і мотивів для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, про що ініціювала представник позивача у поданій заяві (а.с.116). З огляду на це, вимоги про поновлення позивача на іншій рівноцінній посаді задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 235 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Крім того, згідно з приписами статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З довідки від 29.03.2016 №506/29/03-2016, виданої Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області убачається, що розмір середньомісячного грошового забезпечення позивача становить 6562,50 грн., а середньоденного грошового забезпечення - 218,75 грн.

Суд встановив, що вимушений прогул позивача стався у період з 10 березня 2016 року по день постановлення даного судового рішення 13 червня 2016 року. Таким чином, середній заробіток (грошове забезпечення), що підлягає присудженню позивачу за час вимушеного прогулу становить 22500,40 грн.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач не надав суду доказів понесення ним яких-небудь судових витрат, тому такі витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 10.03.2016 №34 о/с, в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п.5 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1, заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Поновити майора поліції ОСОБА_1 з 11.03.2016 на службі в поліції на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22500,40 грн. (двадцять двi тисячi п'ятсот грн. 40 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 з 11.03.2016 на службі в поліції на посаді заступника начальника Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6562,50 грн. (шість тисяч п'ятсот шістдесят двi грн. 50 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.