Справа № 2-а-517/09/1404
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 р.Справа № 2-а-517/09/1404

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Молчанов О.Г.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Сандуленко О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2009 року по справі за позовом прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Березнегуватського району Миколаївської області звернувсь до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Березнегуватському районі Миколаївської області неправомірною та зобовязання відповідача нарахувати і виплатити недоплачену їй як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії за 2006 - 2007 роки в сумі 2744,25 гривні.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_1 являється пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2009 року позов задоволено частково. Визнано неповажною причину пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав за 2006 рік і в поновленні пропущеного строку відмовлено. За 2007 рік строк поновлено. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати ОСОБА_1 у 2006 та у 2007 роках відповідачем не проводились.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції при винесенні рішення допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивачки що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно, при вирішенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачці за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня 2007 року відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позов до суду був поданий18 листопада 2008 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доказів поважності пропуску до суду не надано.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 18 листопада 2007 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення пенсії, що призначається лише за цим Законом і не стосується "Дітей війни" відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи вище викладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ч.1 ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2009 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позов прокурора Березнегуватського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в Березнегуватському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 18 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: