Справа № 809/313/16
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа № 809/313/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

cудді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Семенюка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність договору банківського вкладу №003-08501-200115 від 20.01.2015, зобов'язання надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем протиправно прийнято рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 за №003-08501-200115, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк", яке було підставою до не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що ОСОБА_3 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо включення її до реєстру вкладників та отримання коштів в межах гарантованої суми вкладу. Проте, відповідач повідомив її про прийняте рішення щодо нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 за №003-08501-200115, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк", на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". У зв'язку з цим інформацію щодо вищевказаного договору не включено до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що відповідачем порушено приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки оскаржуване рішення порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у поданому запереченні. Суду пояснив, що за наслідками проведення перевірки правочинів за депозитними операціями ПАТ "Дельта Банк", комісія відповідача дійшла до висновку про нікчемність договорів банківських вкладів, укладених між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами. Підставою такого рішення визначено пункт 7 частини 3статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". До їх числа віднесено також договір банківського вкладу від 20.01.2015 за №003-08501-200115, укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк". Наголосив, що кошти на рахунок позивача надійшли від іншого клієнта банку з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави. В задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений. Згідно письмового заперечення вказав, що у відповідності до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. При цьому, згідно ст. ч. 1, 3,5 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Відтак, загальний реєстр вкладників затверджується виключно на підставі переліку вкладників складеного Уповноваженою особою Фонду. У реєстрі вкладників, який подано Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем відсутня інформація про ОСОБА_3. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" від 20.01.2015 за №003-08501-200115. Відповідно до п.п. 1.2 та 1.3 договору сума вкладу складає 199 000 грн. та залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок позивача до 20.04.2015 (а.с. 11).

Також 20.01.2015 між позивачем та ПАТ " Дельта Банк" укладено Додаткову угоду № 1, якою п. 1.8 договору викладено в іншій редакції, згідно якої передбачено можливість зарахування вкладу на рахунок шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи (а.с. 13).

Згідно платіжного доручення від 20.01.2015 № 44651222 ОСОБА_1 здійснено перерахування грошових коштів на ОСОБА_3 у розмірі 199 000 грн. (а.с. 12).

Постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 70-71).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта банк" з 03.03.2015 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта банк" - Кадирова Владислава Володимировича (а.с. 72).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно (а.с. 73-74).

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк" і призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно (а.с. 75-76).

Згідно витягу з Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" від 15.09.2015, призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на № 408 від 29.05.2015, комісія дійшла до висновку, що ряд Договорів банківського вкладу, укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, які є одночасно кредиторами, визнано нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, Комісією затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі й договір банківського вкладу від 20.01.2015 за №003-08501-200115, укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" (а.с. 120-122, 59-61).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В. В. від 16.09.2015 № 813 вирішено застосувати наслідки нікчемності до Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", - згідно переліку в Додатку № 1 в якому міститься інформація про договір від 20.01.2015 за №003-08501-200115 (а.с. 55-56,116-117).

Відповідачем повідомлено позивача про визнання договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 за №003-08501-200115 нікчемним правочином.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами тощо регулюється Законом України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2-4 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вже встановлено судом, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В. В. від 16.09.2015 № 813 визнано нікчемним договір банківського вкладу від 20.01.2015 за №003-08501-200115 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, оскільки кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок іншою фізичною особою з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави.

Відповідач вважає, що укладаючи такий договір банківського вкладу банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Проте, при укладанні договору банківського вкладу від 20.01.2015 за №003-08501-200115 додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому суд вважає безпідставним посилання відповідача на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як на підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним. При цьому, суд наголошує, що питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу це гарантований Законом обов'язок держави.

Визнаючи вищевказаний договір банківського вкладу нікчемним, представник відповідача посилався на незаконність зарахування вкладу на рахунок позивача шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи. Вказані доводи суд також вважає необґрунтованими, оскільки ні Законом України "Про банки та банківську діяльність" або іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення вищевказаних дій.

Наведеним спростовується висновок Уповноваженої особи Фонду про правомірність визнання договору банківського вкладу від 20.01.2015 за №003-08501-200115 нікчемним на підставі п. 7 ч. ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В. В. не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені ч.3 статті 38 Закону України ''Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, з яких підстав договір банківського вкладу, що укладений з позивачем, має ознаки нікчемного правочину.

Разом з тим, такі підстави, як "правочини мають на меті збільшення гарантованої суми, що відшкодовується вкладникам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб", як це зазначено в протоколі засідання комісії від 15.09.2015 щодо визнання нікчемними вкладів, не відносяться до переліку підстав, за якими договір вкладу позивача можна вважати нікчемним.

Відповідачами не надано доказів, що у спірних правовідносинах переказ коштів з одного рахунку на інший рахунок у банку призвело до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами.

Крім того, твердження відповідачів про те, що дроблення вкладу, сума якого перевищує 200 000,00 грн. надало можливість власнику вкладу через інших осіб, серед яких позивач, на користь яких відкрито рахунки у банку та на користь яких зараховано суму подробленого вкладу, отримати гарантовану суму компенсації у розмірі більшому, аніж ця особа могла б отримати у випадку відсутності факту здійснення такого дроблення, суд вважає помилковими, оскільки отримання гарантованої суми відшкодування кошів за вкладом є гарантією, що прямо передбачена частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування фізичних осіб", тобто є такою, що прямо встановлена законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Вищого адміністративного суду України за № К/800/21368/15 від 01.03.2016.

Щодо порушення позивачем положень постанови Національного Банку України, на переконання суду такі дії не тягнуть наслідків, визначених ст. 38 Закону. Окрім того, її зміст обмежував видачу коштів, тоді як відкриття рахунків і переказ коштів є іншою юридичною дією.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Проте, Уповноваженою особою Фонду не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Також, відповідачем не наведено доказів наявності інших підстав визначених ч. 3 ст. 38 Закону внаслідок яких правочин позивача з АТ "Дельта Банк" є нікчемним.

Враховуючи, що доводи Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 за №003-08501-200115, укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ "Дельта Банк" та застосування наслідків недійсності правочину, яке оформлено наказом від 16.09.2015 № 813 є безпідставним та підлягає скасуванню.

Статтею 27 Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до п. 12 р. II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням 20 жовтня 2014 року за № 1293/26070, які набрали чинності 11.11.2014) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6 р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Оскільки рішення про визнання договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 за №003-08501-200115 є протиправним та підлягає до скасування, в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича наявні правові підстави для включення ОСОБА_3 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак в задоволенні позову до іншого відповідача слід відмовити, оскільки ОСОБА_3 позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не звернуті.

Таким чином, позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій підлягає до часткового задоволення.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В. відноситься до посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 1102, 40 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №003-08501-200115 від 20.01.2015, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. включити ОСОБА_3 в перелік вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для отримання відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №003-08501-200115 від 20.01.2015 у сумі 199 тис.(сто дев'яносто дев'ять тисяч) грн.

В задоволенні позовних вимог до іншого відповідача відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 27.06.2016.