Справа № 813/7679/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення

23 червня 2016 року №813/7679/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

судді Гулика А.Г.,

судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів та третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт Міністерства юстиції України про виконання судового рішення в частині його негайного виконання та клопотання ОСОБА_1 від 24.05.2016 року про накладення штрафу за невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в адміністративній справі №813/7679/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2014 року №2331/к, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в адміністративній справі №813/7679/14 було задоволено вимоги ОСОБА_1 й визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27.10.2014 року №2331/к «Про звільнення ОСОБА_1А.», поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області з 28 жовтня 2014 року.

Постанову суду від 29.03.2016 року в справі №813/7679/14 було звернуто до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Окрім того, цією ж постановою було встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Міністерства юстиції України, у відповідності до ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, подати до Львівського окружного адміністративного суду у строк до 18.04.2016 року звіт про виконання судового рішення в частині, допущеній до негайного виконання, а саме, щодо поновлення позивача на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2016 року за наслідками судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі було встановлено Міністерству юстиції України новий строк для подання звіту про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в частині негайного її виконання у справі №813/7679/14, а саме до 25.05.2016 року включно.

24.05.2016 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 24.05.2016 року про винесення ухвали про накладення штрафу на Міністра юстиції України ОСОБА_3 за невиконання рішення суду про поновлення на роботі та неподання звіту Мінюстом про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат.

24.05.2016 року до Львівського окружного адміністративного суду поступив звіт Міністерства юстиції України про виконання судового рішення в частині негайного виконання, за підписом начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

21.06.2016 року до Львівського окружного адміністративного суду поступив додаток до звіту про виконання судового рішення в частині негайного виконання від 24.05.2016 року, за підписом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Для здійснення судового контролю за виконанням рішення, розгляду поданого до суду звіту, вирішення питання про накладення штрафу за невиконання судового рішення та інших повязаних із цим питань судом було призначено судове засідання 23.06.2016 року.

За наслідками розгляду в судовому засідання звіту субєкта владних повноважень про виконання постанови суду в частині негайного виконання, клопотання про накладення штрафу, взявши до уваги пояснення та доводи сторін і їх представників, подані ними докази, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Чинне національне процесуальне законодавство встановлює, що постанова суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для всіх державних і громадських підприємств і організацій, службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Так, за приписами ст.ст.7, 14 Кодексу адміністративного судочинства України, принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обовязковість судових рішень, що набрали законної сили. Частиною ж 2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року у справі №16-рп/2009, рішення суду, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України; обовязковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності (ч.5 ст.124, п 9 ч.3, ч.5 ст.129 Конституції України). Виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Отже, принцип обовязковості судового рішення є засадничим та сприяє утвердженню режиму законності й зміцненню правопорядку в державі.

Суд також відзначає, що обовязковість судових рішень випливає й із норм ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

При цьому, Європейський Суд з прав людини, застосовуючи згадану норму Конвенції в своїй практиці, неодноразово наголошував на тому, що обовязковість судових рішень виступає однією із організаційно-правових гарантій доступності правосуддя та характеризує судову владу не лише з процесуальної, а й з організаційної сторони.

Зокрема, в справі «Горнсбі проти Греції» Суд відзначив, що проголошене в ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. У рішенні ж у справі «Бурдов проти Росії» Суд вказав на те, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

У даному випадку, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в адміністративній справі №813/7679/14 було, зокрема, задоволено вимогу ОСОБА_1 про поновлення її на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, в звязку з протиправним звільненням та у цій частині судове рішення було звернуте до негайного виконання.

У той же час, як випливає зі звіту відповідача, пояснень сторін і їх представників, рішення суду в цій частині на даний час не виконане й ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області відповідним наказом не поновлена.

Проте, як зазначає відповідач у звіті про виконання судового рішення з доповненнями, таке невиконання зумовлене обєктивними обставинами, які настали після винесення судового рішення та які обумовлюють неможливість реального його виконання в формі поновлення працівника на роботі.

Так, на виконання п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року №572/5 було прийнято рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства юстиції України, зокрема й Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. А 23.05.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1000044 було внесено запис про припинення Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Зазначене підтверджується також детальною інформацією про юридичну особу (Самбірське міськрайонне управління юстиції Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи 33094077) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка дійсно містить відомості про запис №1000044 від 23.05.2016 року про реєстрацію припинення такої юридичної особи. При цьому, суд також відзначає, що згаданий наказ Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року №572/5 не передбачає правонаступництва за ліквідованими територіальними органами Міністерства юстиції України, а також і дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містять відомостей про правонаступників за Самбірським міськрайонним управлінням юстиції Львівської області.

У відповідності до норм ч.ч.1, 2 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відтак, судом встановлено, що після постановлення рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області така юридична особа публічного права була припинена в установленому порядку шляхом ліквідації, тобто без правонаступників.

У звязку з чим, суд погоджується з викладеними в звіті про виконання судового рішення доводами відповідача про неможливість виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області з обєктивних причин, так як поновлення позивача на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації юридичної особи, в якій позивач працювала, та вважає такі доводи обґрунтованими.

У цьому контексті суд наголошує на тому, що метою судового контролю, передбаченого ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, є забезпечення своєчасного і належного виконання судового рішення. Зокрема, для реалізації такого контролю нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено подання субєктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, відповідного звіту про виконання рішення суду, а також можливість накладення на його керівника штрафу в разі невиконання рішення чи неподання звіту.

У той же час, у разі якщо судове рішення неможливо виконати з обєктивних причин і в субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, відсутні будь-які інструменти й реальна можливість його виконати, подальше здійснення судового контролю за виконанням рішення суду є неможливим і недоцільним.

У даному випадку, подавши звіт про виконання судового рішення з доповненнями, відповідач виклав у ньому обставини, які обумовлюють фактичну неможливість виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області з незалежних від відповідача причин у звязку з ліквідацією відповідного управління після прийняття судового рішення. При цьому, суд також відзначає, що встановлені обставини справи вказують на те, що виконання рішення в подальшому з цих же причин буде неможливим.

Відтак, поданий на розгляд суду звіт субєкта владних повноважень про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в частині негайного її виконання у справі №813/7679/14 слід прийняти та не встановлювати нового строку подання звіту.

У частині ж вирішення питання про накладення на Міністра юстиції України ОСОБА_3 штрафу за невиконання рішення суду про поновлення на роботі та неподання звіту Мінюстом про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року, про що клопоче позивач, суд відзначає, що необхідними передумовами для реалізації права суду щодо накладення штрафу в порядку судового контролю за виконанням судового рішення є як встановлення факту неподання звіту, невиконання рішення повністю або частково, так і причин такого невиконання субєктом владних повноважень своїх обовязків.

Зважаючи ж на вищевикладені обставини, слід ствердити, в даному випадку відсутні достатні підстави для застосування до керівника відповідача штрафу, позаяк відповідачем було подано звіт про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року, який прийнятий судом, а фактичне невиконання рішення суду обумовлене обєктивними й непереборними обставинами, які відповідач не в змозі усунути.

Суд також зазначає, що метою і завданням адміністративного судочинства є не покарання субєкта владних повноважень, а захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідних субєктів, при здійсненні ними владних управлінських функцій. Таким чином, накладення штрафу за встановлених дійсних обставин справи жодним чином не сприятиме відновленню порушених прав позивача, а тому в задоволенні відповідного клопотання позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Прийняти звіт Міністерства юстиції України про виконання судового рішення в частині, яка звернута до негайного виконання, а саме щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області в адміністративній справі №813/7679/14.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 24.05.2016 року про накладення штрафу за невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в адміністративній справі №813/7679/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу від 27.10.2014 року №2331/к, поновлення на посаді відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Головуючий суддя Сасевич О.М.

Суддя Гулик А.Г.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 24 червня 2016 року.