Справа № 428/1175/15-а
Суддя: Олійник В. М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № Справа № 428/1175/15-а
Провадження № 2-а/428/79/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Троїцького району Луганської області капітана міліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Троїцького району Луганської області капітана міліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи вказані вимоги тим, що 05.02.2015 року старший інспектор ВДАІ з обслуговування Троїцького району Луганської області капітан міліції ОСОБА_3 склав протокол серія АПІ №677351 та виніс Постанову серія ПС2 №284053 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Однак, він із зазначеною Постановою по справі про адміністративне правопорушення не згоден оскільки 05.02.2015 року він дійсно перебував у смт.Троїцьке. Десь біля 12 години від'їжджав від магазину "Діана" (зі стоянки біля магазину), що знаходиться на вул.Будівельників. При цьому, на виконання пунктів 10.1, 10.2, 10.3 Правил дорожнього руху України переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, перед проїзною частиною дав дорогу транспортним засобам, що рухалися по ній, при перестроюванні (а саме повороті свого руху на ліво) дав дорогу транспортним засобам, що рухалися з правого боку, а потім тим транспортним засобам, що рухалися в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися. При цьому а ні з лівого боку, а ні з правого боку жодних транспортних засобів не було, яким би він міг не надати перевагу в русі. В цьому переконався ретельно він та його пасажир, який сидів поруч. Після цього він зупинився перед пішохідним переходом (який знаходився на відстані 5 метрів зліва по відношенню до місця його виїзду на дорогу), пропускаючи пішохода який закінчував рух по ньому. Пропустивши пішохода він почав рух далі по дорозі. При цьому, ніяких транспортних засобів за весь час не проїжджало, тобто ніяким транспортним засобам він не перешкоджав в русі.

Співробітники ДАІ зупинили позивача на іншій вулиці - вул.Нахімова, це вказано в протоколі, навіть, не біля місця «порушення правил ПДД», а десь за 600-700 метрів від перехрестя вул.Будівельників та пр.Перемоги. Після того, як його було зупинено, підійшов співробітник ДАІ, який, не представився, і почав розповідати про те, що він, нібито, порушив правила переїзду перехресть. Позивач заперечував, однак, не зважаючи на пояснення позивача співробітник ДАІ, настоював на своїх словах та сказав своєму напарнику, щоб той знайшов автомобіль, якому нібито, не було надано перевагу в русі, а сам почав складати протокол. Через хвилин 15-20 напарник відповідача приїхав разом з автомобілем Мерседес, кажучи, що саме цьому автомобілю він не надав перевагу в русі. При цьому здавалось, що водій автомобіля Мерседес та його пасажир дуже добре знайомі зі співробітниками ДАІ, бо в них були один до одного звертання на "ти". Вказані особи підписали складений протокол в якості свідків, жодних письмових пояснень, які свідки, нібито, писали і які є додатками до протоколу, про що записано у самому протоколі позивач не бачив.

При підписанні протоколу зазначив, що ніяких правил ПДД не порушував, і про що є свідок, який був пасажиром його автомобіля. На всі звернення до відповідача з вимогою надати копії пояснень свідків, які підписали протокол, а також надати відео зйомку, яка, нібито, підтверджує факт порушення ПДД, і яка, нібито, є у відповідача і вказана у протоколі в якості доказу, співробітники ДАІ відповіли категоричною відмовою. Більш того, вони відмовили у включенні пасажиру позивача в якості свідка до протоколу і написання ним його письмових пояснень для залучення до протоколу. Позивач вважає дії відповідача та складені ним протокол та Постанову незаконними, оскільки не скоював ніякого адміністративного порушення, а діяв під час руху виключно в межах ПДД України.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, просив позов задовольнити та Постанову серії ПС2 № 284053 від 05.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, складену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, провадження по справі - закрити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він їхав разом з позивачем в одному автомобілі в якості пасажира. Спочатку їхали по другорядній дорозі, пропустили пішохода, потім, метрів за 300-400 підїхали до перехрестя та були вже на головній дорозі, збиралися повертати ліворуч однак почули звуки сирени та зупинились. Працівник ДАІ сказав, що вони не пропустили автомобіль, що рухався по головній дорозі, через деякий час приїхали разом з іншим автомобілем, де було ще двоє людей. ПДР позивач не порушував, інших машин не було.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, але належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Письмових заперечень на позов чи інших доказів здійснення позивачем правопорушення суду не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративній позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи і його вчинків та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно копії протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05.03.2015 року серії АП1 № 677351 05.02.2015 року о 12-10 годин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ 110558-42 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, в смт.Троїцьке, на перехресту вул.Будівельників та пр.Перемоги, при виїзді з прилеглої території магазину «Діана» не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес Вито» чим порушив вимоги п.16.11 ПДР, а тому був визнаний винним за вказане вище адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП.

У відповідності до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки інших доказів скоєння позивачем правопорушення, окрім копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови не надано, суд дійшов висновку, що рішення про доведеність факту скоєння правопорушення прийнято відповідачем без врахування того, що згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, що встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, показами свідків, тощо. Як вбачається з Протоколу, до нього додаються відеофіксація правопорушення, а також покази свідків, однак зазначених доказів скоєння позивачем правопорушення відповідачем суду не надано. Натомість свідком ОСОБА_2 в судовому засіданні були надані пояснення, що свідчать про відсутність скоєння правопорушення позивачем.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» установлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Між тим відповідач з врахуванням положень ст.251 КУпАП про допустимість певних засобів доказування до Постанови не додано жодних доказів вчинення саме позивачем навмисного правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що Постанова серії ПС2 № 284053 від 05.02.2015 року була складена з порушенням норм ст.ст. 245, 258, 276, 278, 279, 280 КУпАП, проте інших доказів здійснення позивачем правопорушення відповідачем не надано, у звязку з чим, суд вважає за необхідне винести постанову відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, у звязку з чим Постанова серії ПС2 № 284053 від 05.02.2015 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст.122, 222, 256, 258, 293 КУпАП, ЗУ «Про правила дорожнього руху», ст. 2, 11, 12, 70, 71, 159-163, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Троїцького району Луганської області капітана міліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 284053 від 05.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, складену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, провадження по справі - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. М. Олійник