Справа № 703/1344/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/1344/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гудзюк І.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати його провести перерахунок пенсії її у відповідності до ст. 501 Закону № 1789, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/15 вих. 16 від 15 березня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з 28 січня 2008 року (а.с. 11) призначено пенсію за вислугу років виходячи із 90 відсотків від суми заробітної плати працівника прокуратури, який працює на відповідній посаді, відповідно до вимог ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1789-ХІІ).

28 березня 2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою (а.с. 10) про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова № 1013). При цьому, позивачкою було надано довідку про заробітну плату від 15 березня 2016 року № 18/15, яка видана прокуратурою Черкаської області (а.с. 9).

Листом Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 27/Д-10 від 07 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на те, що Постановою №1013 не передбачено перерахунок пенсії працівникам прокуратури, а порядок перерахунку пенсії Кабінетом Міністрів України не визначено.

Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ст.501 Закону № 1789-ХІІ. Також суд зазначив, що так як позивачу пенсія була призначена в січні 2008 року, то при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, але не більше 90 відсотків місячного заробітку.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те. що вона стосується лише призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів, і не застосовується до перерахунку раніше призначених пенсій.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється ст. 501 Закону №1789-ХІІ.

Згідно ч. 2 ст. 501 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад десять років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

Відповідно до статті 501 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Пунктом 3 Постанови № 1013 зазначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських) розміри яких затверджено у тому числі і актами, які регулюють розмір заробітної плати працівників органів прокуратури (постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 482 "Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету", від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", від 31 травня 2012 р. N 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури").

У зв'язку з цим, позивачу прокуратурою Черкаської області було надано довідку про заробітну плату від 15 березня 2016 року № 18/15.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням викладеного, відхиляються посилання відповідача на те, що Постановою № 1013 не збільшувався розмір заробітної плати працівників прокуратури.

Відповідно до ч. 21 ст. 501 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Щодо посилань апелянта на те, що Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій працівникам органів прокуратури, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму перерахунку пенсії.

Отже, дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії є протиправними з огляду на що, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про право позивача на здійснення перерахунку пенсії.

Однак, суд першої інстанції помилково визначив 01.01.2016 як дату, з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулась із заявою до відповідача 28.03.2016, то пенсія підлягає перерахунку з першого числа наступного місяця, тобто з 01.04.2016.

Поряд із цим, колегія суддів апеляційного суду відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд протиправно розглянув справу в порядку скороченого провадження, оскільки в силу п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС дана справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження. Норми КАС не містять імперативного припису про те, що суд повинен на вимогу сторони розглядати таку справу у загальному порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, помилково визначено невірну дату, з якої позов підлягає задоволенню, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року, зазначивши дату, з якої позов підлягає задоволенню - 01.04.2016.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 травня 2016 року змінити, зазначивши дату, з якої позов підлягає задоволенню - 01 квітня 2016 року.

У зв'язку з цим, викласти абзац третій резолютивної частини постанови у наступній редакції:

«Зобов'язати Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 згідно ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/15 вих. 16 від 15 березня 2016 року у розмірі 90% від суми заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 квітня 2016 року».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.