Справа № 804/1078/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 р. Справа № 804/1078/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Криворізького районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Фонд Державного майна України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
13.11.2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» з адміністративним позовом до реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, в якому просило суд:
- скасувати рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції №13150650 від 19.05.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;
В обґрунтування свого позову публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») зазначало, що реєстраційною службою Криворізького районного управління юстиції було прийнято протиправне рішення №13150650 від 19.05.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на обєкти нерухомого майна турбази «Сонячна». На думку позивача, він має право на реєстрацію права власності за ним на ці обєкти, про що і звернувся до відповідача. Однак, отримав необґрунтовану відмову, тому в судовому порядку оскаржує рішення про це.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, позов задоволено повністю.
З огляду на вищевикладене, адміністративна справа за №804/1078/16 була прийнята судом до провадження та призначена до судового розгляду.
Ухвалою суду від 18.03.2016 року в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі залучено Фонд Державного майна України.
Ухвалою суду від 12.04.2016 року задоволено клопотання голови ліквідаційної комісії Криворізького районного управління юстиції та замінено первинного відповідача реєстраційну службу Криворізького районного управління юстиції його правонаступником - Криворізьким районним управлінням юстиції.
Представник позивача у судовому засіданні пояснила обставини справи таким чином, як про це зазначено вище, підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов повністю.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не зазначив.
Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цього адміністративного позову з огляду на таке.
Рішенням за №12980243 від 13.05.2014 року відповідачем зупинено розгляд цієї заяви, у зв'язку з неподанням заявником усіх необхідних документів, а саме: документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на вищевказане майно. Тому йому було надано строк у п'ять робочих днів для усунення недоліків.

19.05.2014 року у відповідь на це рішення ПАТ «Кривбасзалізрудком» направило відповідачу листа за вих. № 53-02/1697, в якому надало обґрунтування того, що додані до заяви документи: спільний наказ Державного комітету промислової політики України і Фонду державного майна України від 19.05.2001 року № 66/245 «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» та довідка ДАК «Укррудпром» № УР-15/1128 від 27.08.2004 року з додатком, а саме: перелік нерухомого майна, переданого ДАК «Укррудпром» до статутного фонду ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» 31.07.2001 року, станом на 01.06.2004 року, - є документами, які підтверджують виникнення та перехід прав на турбазу «Сонячна», що розташована за адресою: Криворізький район, с. Марянівка, вул. Щорса, 14.

19.05.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №13150650, відповідно до якого підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав стало не усунення протягом наданого п'ятиденного строку обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: не надано документу, що підтверджує виникнення та перехід права власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майна до заявника. Тому, не погодившись із рішенням відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, товариство оскаржує його в судовому порядку, з приводу чого суд зазначає таке.

В ході судового розгляду справи в якості третьої особи ухвалою суду залучено Фонд державного майна України, який був засновником ДАК «Укррудпром» та з яким позивач вів активну переписку щодо визначення та надання йому належного документа, який би підтверджував право власності ПАТ «Кривбасзалізрудком» на обєкти нерухомого майна турбази «Сонячна» для їх державної реєстрації.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

За ст.4 вищевказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтею 4-1 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (чинний на момент винесення оскаржуваного рішення, далі Порядок №868) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Так, з метою реєстрації прав власності на турбазу «Сонячна» позивачем було надано відповідачу пакет документів, зокрема технічний паспорт на турбазу «Сонячна», розташовану на вул. Щорса, 14, с. Марянівка Криворізького району, копію рішення виконавчого комітету Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області «Про уточнення поштової адреси» № 117 від 08.06.2012 року, спільний наказ Державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України №66/245 від 19.02.2001 року «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат», довідку ДАК «Укррудпром» від 27.08.2004 року з додатком перелік переданого майна станом на 01.06.2004 року, бухгалтерську довідку, де зазначено, що на балансі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» станом на 01.11.2014 року обліковуються обєкти нерухомості турбази «Сонячна», розташовані по вул. Щорса, 14, с. Марянівка Криворізького району, статут ВАТ «Кривбасзалізрудком», статут ПАТ «Кривбасзалізрудком», копії яких є наявними в матеріалах справи.

Натомість відповідач не перевірив належним чином надані заявником документи на підтвердження його права власності на вищевказані обєкти нерухомості та не врахував п.16 Порядку №868.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» створено на підставі рішення засновника ДАК «Укррудпром» в процесі корпоратизації. За відомостями з копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що первинна реєстрація товариства була здійснена виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 30.07.2001 року.

Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15.06.1993 року №210/93 (у редакції чинній на момент створення ВАТ «Кривбасзалізрудком») корпоратизацією є перетворення державних підприємств, закритих акціонерних товариств, більш як 75 відсотків статутного фонду яких перебуває у державній власності, у відкриті акціонерні товариства.

Спрямованість процесу корпоратизації викладена у преамбулі вищевказаного Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств», а саме: реформування управління державним сектором економіки, підвищення відповідальності державних підприємств за результати економічної діяльності та підготовки їх до приватизації. Тобто, корпоратизація визнається початковою стадією приватизації.

Водночас, пунктом 1 згаданого указу встановлено, що його дія не поширюється на підприємства, які не підлягають приватизації відповідно до законодавства.

Слід зазначити, що на момент створення позивача чинними були норми Закону України «Про підприємства в Україні» від 27.03.1991 року №887-ХІІ (у чинній редакції на момент корпоратизації), за ч.2 ст.10 якого було передбачено, що майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві власності, повного господарського відання або оперативного управління.

За ст.37 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року №697-ХІІ (у редакції від 28.02.1995 року, яка діяла на момент корпоратизації) майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

Відповідно переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2078 від 28.12.1998 року «Про створення ДАК «Укррудпром» (чинний на момент корпоратизації) до державних підприємств і організацій, що не підлягають приватизації та майно яких передається до статутного фонду ДАК «Укррудпром» перетворенням у дочірні підприємства компанії, входив Криворізький державний залізорудний комбінат.

Спільним Наказом Міністерства промислової політики України № 65 та Фонду державного майна України № 322 від 22.02.1999 року створено ДАК «Укррудпром» у формі відкритого акціонерного товариства, до статутного фонду якого передано майно державних підприємств і організацій, зокрема, Криворізького державного залізорудного комбінату.

Наказом ДАК «Укррудпром» Міністерства промислової політики України № 78 від 02.04.1999 року «Про передачу майна Криворізького державного залізорудного комбінату статутному фонду ДАК «Укррудпром» було створено комісію з передачі майна та наказом Мінпромполітики України № 248 від 12.07.1999 року реорганізовано Криворізький державний залізорудний комбінат з моменту затвердження акту приймання-передачі майна.

Наказом ДАК «Укррудпром» № 347 від 31.12.1999 року створено Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат».

Відповідно до акту № 2 від 25.01.2000 року ДАК «Укррудпром» передало, а Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» прийняло майно у складі активів станом на 01.01.2000 року.

Спільним Наказом Державного комітету промислової політики України № 66 та Фонду державного майна України № 245 від 19.02.2001 року «Про реорганізацію ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат», на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо підвищення ефективності управління корпоративними правами держави в ДАК «Укррудпром» № 1851 від 20.12.2000 року у відповідності до Закону України «Про господарські товариства» та статуту ДАК «Укррудпром» здійснено реорганізацію ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат» шляхом перетворення у ВАТ «Кривбасзалізрудком».

Відповідно до ст.34 Закону України «Про підприємства в Україні» ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

Пунктом 15 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №508 від 05.07.1993 року (у чинній на момент корпоратизації редакції) передбачено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обовязків корпоратизованого підприємства.

Отже, після державної реєстрації ВАТ «Кривбасзалізрудком» воно стало власником майна, переданого йому як вклад до статутного капіталу, в тому числі і обєктів нерухомого майна турбази «Сонячна».

Це також підтверджується і наказом ДАК «Укррудпром» №290 від 30.07.2001 року «Про заходи щодо створення ВАТ «Кривбасзалізрудком», відповідно до якого було створено товариство, затверджено його статут та визначено, що з моменту державної реєстрації до нього переходять активи та пасиви ДАК «Укррудпром», який реорганізується, і статутами ВАТ «Кривбасзалізрудком», а згодом ПАТ «Кривбасзалізрудком», у редакції 2001 та 2011 року відповідно, згідно яких товариство є власником майна, переданого йому засновником та акціонером у власність як вклад до статутного капіталу.

Згідно додатку до довідки ДАК «Укррудпром» № УР-25/1128 від 27.08.2004 року, затверджений перелік нерухомого майна, переданого ДАК «Укррудпром» до статутного фонду ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» 31.07.2001 року станом на 01.06.2004 року, зокрема, спальний корпус №1 (інв. № 10108), спальний корпус №3 (інв. № 10109), будівлі більярдної турбази «Сонячна» (інв. № 10110), будиночок типу «Теремок» №1 (інв. № 10212), будиночок типу «Теремок» №2 (інв. № 10213), будиночок типу «Теремок» №3 (інв. № 10214), будиночок типу «Теремок» №4 (інв. № 10215), будівлі туалету (інв. № 10216), будівлі спального корпусу №2 (інв. №10217), павільйон турбази «Сонячна» (інв. № 10218), павільйон турбази «Сонячна» (інв. №10219), автодороги турбази УЗДТ (інв. № 20297), фонтан для води гранітного (інв. № 70566), фонтан для води гранітного (інв. №70567).

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 30.03.2011 року та на виконання Закону України «Про акціонерні товариства» ВАТ «Кривбасзалізрудком» змінило найменування на ПАТ «Кривбасзалізрудком» та є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Кривбасзалізрудком».

Розділом 4 статуту ПАТ «Кривбасзалізрудком» передбачено, що майно товариства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі товариства. Товариство є власником майна, переданого йому засновниками та акціонерами у власність як вклад до статутного капіталу.

З вищевказаного вбачається, що станом на 2001 рік майно, передане до статутного капіталу ВАТ «Кривбасзалізрудком» у процесі його створення, в тому числі будівлі та споруди турбази «Сонячна», були закріплені за ДАК «Укррудпром» та перебували у його повному господарському віданні. А після його перетворення на ПАТ «Кривбасзалізрудком» останнє стало правонаступником Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат», внаслідок чого обєкти нерухомості турбази були передані до статутного капіталу ПАТ «Кривбасзалізрудком», який і став його власником.

Тобто, за ДАК «Укррудпром» перелічене державне майно закріплювалось на праві повного господарського відання з обмеженими правомочностями розпорядження, а отже ця компанія не була власником вищезазначеного майна, власником була держава (державна власність). В процесі корпоратизації було створене ВАТ «Кривбасзалізрудком», до статутного капіталу якого передано державне майно. Позивач є правонаступником ВАТ «Кривбасзалізрудком» в порядку виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», а отже і права, і обовязки щодо спірних обєктів нерухомості ВАТ «Кривбасзалізрудком» також перейшли до ПАТ «Кривбасзалізрудком» (приватна власність).

Свою відмову у державній реєстрації прав на вищевказане майно відповідач обґрунтував тим, що у встановлений строк позивач не надав документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Водночас вище судом було встановлено, що під час подання заяви на державну реєстрацію права власності на перелічене нерухоме майно турбази «Сонячна», враховуючи специфіку відносин по формуванню статутного капіталу товариства під час корпоратизації та подальшого перетворення державного підприємства на відкрите акціонерне товариство, ПАТ «Кривбасзалізрудком» надало державному реєстратору: спільний наказ Державного комітету промислової політики України і Фонду державного майна України від 19.02.2001 року № 66/245 «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат», довідку ДАК «Укррудпром» № УР-15/1128 від 27.08.2004 року з додатком, а саме: переліком нерухомого майна, переданого ДАК «Укррудпром» до статутного фонду ВАТ «Кривбасзалізрудком» 31.07.2001 року станом на 01.06.2004 року.

Втім, згідно п.28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Як вже зазначалось вище у пп.16 п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, можуть бути і інші документи відповідно до закону. Натомість держаний реєстратор при винесенні спірного рішення не врахував цього положення. Це дає змогу відповідачу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Тому, оскаржуване рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції №13150650 від 19.05.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання Криворізького районного управління юстиції прийняти рішення, яким зареєструвати за публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» право власності на турбазу «Сонячна», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, вул. Щорса, 14, та складається з: спального корпусу №1 (інв. №10108), спального корпусу №3 (інв. №10109), будівлі більярдної турбази «Сонячна» (інв. №10110), будиночка типу «Теремок» №1 (інв. №10212), будиночка типу «Теремок» №2 (інв. №10213), будиночка типу «Теремок» №3 (інв. №10214), будиночка типу «Теремок» №4 (інв. №10215), будівлі туалету (інв. №10216), будівлі спального корпусу №2 (інв. №10217), павільйону турбази «Сонячна» (інв. №10218), павільйону турбази «Сонячна» (інв. №10219), автодороги турбази УЗДТ (інв. №20297), фонтану для води гранітного (інв. №70566), фонтану для води гранітного (інв. №70567), то суд зазначає, що така задоволенню не підлягає.

Адже за п.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Також за ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, вирішення питання, заявленого у розглядуваній позовній вимозі, належить до внутрішньої компетенції відповідача. Важливим при розгляді питання щодо дискреційних повноважень контролюючих органів є те, що суд не може виходити за межі завдань адміністративного судочинства та не може втручатися в дискреційні повноваження органу.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, цей адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме: позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління №13150650 від 19.05.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень суд вважає за необхідне задовольнити, а про зобовязання відповідача зареєструвати за ПАТ «Кривбасзалізрудком» право власності на турбазу «Сонячна» - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції №13150650 від 19.05.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 04 травня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 04 травня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1