Справа № 2-а-5-3250/09/1423
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2010 р.Справа № 2-а-5-3250/09/1423

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

19 травня 2010 року Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу військового прокурора Миколаївського гарнізону на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2009 року по справі за адміністративним позовом військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за речове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2008 року військовий прокурор Миколаївського гарнізону звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за невидане речове майно на суму 2883 грн. 15 коп..

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач до 30 червня 2008 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . При звільненні ОСОБА_1 з військової служби в запас військовою частиною НОМЕР_1 позивачу не виплачено компенсацію за речове майно в розмірі 2883 грн. 15 коп..

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2009 року у задоволенні позовних вимог військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, військовий прокурор Миколаївського гарнізону в апеляційній скарзі зазначає, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального права. Зокрема, судом не вірно застосовано п. 29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444, та помилково не застосовано п. 28 цього Положення. У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України і був звільнений у запас за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем з 30 червня 2008 року.

На момент звільнення з військової служби ОСОБА_1 не отримано речове майно на загальну суму 2883 грн. 15 коп..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 , однак при цьому порушив норми матеріального права, неправильно застосувавши п. 29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України`військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок держави речового майна у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Право на отримання військовослужбовцями речового забезпечення передбачено і Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з цим, згідно п. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів`від 17 лютого 2000 року (із послідуючими змінами), який вступив у дію з 11 березня 2000 року, призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`в частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації замість речового майна за винятком відповідних категорій військовослужбовців, до яких позивач не належить.

Зазначений Закон України не скасований, Конституційним Судом України неконституційним не визнаний, а тому є чинним.

Із врахуванням наведених положень Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», позовні вимоги військового прокурора в інтересах ОСОБА_1 про стягнення на користь останнього грошової компенсації за речове майно за період з жовтня 2001 року по день звільнення з військової служби задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного суду знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо невірного тлумачення судом першої інстанції норм п. 29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час.

Так, відповідно до п. 29 названого Положення у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу.

На підставі викладеного ОСОБА_1 має право на одержання не отриманого під час військової служби речового майна, а не грошової компенсації замість нього, проте при цьому підлягає утриманню з позивача вартість виданих йому предметів речового майна (з урахуванням зносу), строки носіння яких не закінчилися.

Оскільки судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але при цьому помилково застосовано норми матеріального права, колегія суддів апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України приходить до висновку про зміну постанови суду першої інстанції, виключивши з мотивувальної частини судового рішення посилання на п. 29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444, як на підставу для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу військового прокурора Миколаївського гарнізону задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2009 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на п. 29 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444, як на підставу для відмови у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами цивільного судочинства до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2010 року.

Головуючий:

Судді: