Справа № П/811/353/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Справа № П/811/353/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 25.11.2015 року за № та податкове повідомлення рішення від 25.11.2015року за №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинам з ТОВ "Укр ОСОБА_1" (), з ТОВ "Рекорд Трейд" (7) за період з 01.05.2015 по 31.05.2015 та з ТОВ "Зеріс" () за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, внаслідок чого було складено акт від 11.11.2015 р. №106/11-23-22-01/37168244.

На підставі проведеної перевірки, позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 25.11.2015 р. № НОМЕР_1 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 30000,00 грн. та податкове повідомлення рішення №000012201 від 25.11.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 236715,00 грн., в тому числі за основним платежем 157810,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 78905,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень були порушені норми чинного законодавства, а тому просить дані позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені чинним законодавством, а тому є правомірними.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинам з ТОВ "Укр ОСОБА_1" (), з ТОВ "Рекорд Трейд" (7) за період з 01.05.2015 по 31.05.2015 та з ТОВ "Зеріс" () за період з 01.06.2015 по 30.06.2015 (а. с.10-36).

В акті від 11.11.2015 р. №106/11-23-22-01/37168244 зазначено, що перевіркою зокрема встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 157810,00 грн., в тому числі за травень 2015 року в сумі 157810,00 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (ряд.19 декларації з ПДВ) на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі за червень 2015 року в розмірі 30000,00 грн.

25 листопада 2015 року на підставі акту перевірки Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.11.2015 р. № НОМЕР_1 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 30000,00 грн. (а.с.9) та податкове повідомлення рішення №000012201 від 25.11.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 236715,00 грн., в тому числі за основним платежем 157810,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 78905,00 грн (а. с. 8).

В Акті перевірки зазначено, що в ході проведення перевірки, податковим ораном використано інформацію, отриману від інших податкових органів, а саме - від Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 11.09.2015р. №988/7/16-03-22-02 щодо ТОВ "Рекорд Трейд" за звітний період декларування ПДВ за квітень травень 2015 року з питань проведення фінансово господарських операцій з контрагентами покупцями та контрагентами - постачальниками; від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.08.2015 року №51/26-55-22-06/39422390 щодо ТОВ "Зеріс" за звітні періоди декларування ПДВ червень 2015 року та податкової інформації, отриманої від ДПІ в Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2015 р. №47/26552203 щодо ТОВ "Укр ОСОБА_1" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період травень червень 2015 року.

Перевіркою встановлено, що підприємством до податкового кредиту включено суми податку на додану вартість по відображеним як придбаним товарам (роботам, послугам), що фактично не підтверджується зазначеними в п.3 акту обставинами, а також, відсутністю фактичних взаємовідносин між ТОВ "Укр ОСОБА_1" (код за ), ТОВ "Рекорд Трейд" (код за ), ТОВ "Зеріс" () та їх контрагентами в тому числі ТОВ "Кіровоградпостач", відсутністю фактичної реалізації (постачання) товарів, робіт, послуг, чим занижено податок на додану вартість на загальну суму 157810,00 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (ряд 19 Декларації з ПДВ) на загальну суму 30000,00 грн.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у звязку з придбавання товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, понесення витрат, у звязку з господарської діяльністю платника, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом перевіреного періоду мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Укр ОСОБА_1", ТОВ "Рекорд Трейд" та ТОВ "Зеріс".

На підтвердження реальності виконаних робіт позивачем надано копії первинних бухгалтерських документів, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а саме: копії договорів, копії податкових та видаткових накладних, копії платіжних доручень та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.52-75).

Також, матеріалами справи встановлено, що позивач (в спірний період) було діючим підприємством, що підтверджується копіями інформаційною довідкою про матеріально-технічну базу ТОВ "Кіровоградпостач", довідками про облікову чисельність працівників, технічним паспортом на комплекс будівель, свідоцтвом про атестацію виробничої лабораторії ТОВ "Кіровоградпостач", договорами оренди комплексу об'єктів нерухомого майна та оренди обладнання (а.с.179-184,187-207).

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачем правомірно сформовано валові витрати у спірному періоді фінансово-господарських операціях, а також, позивач мав право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену у складі вартості товарів (робіт, послуг) по даних взаємовідносинах.

Посилання відповідача на акт перевірки контрагентів, складених посадовими особами податкових органів за місцем їх реєстрації, як на доказ нікчемності угод, суд до уваги не приймає, оскільки вказаними актами жодним чином не спростовується факт здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, а зібрані у справі докази повністю спростовують як висновки акту перевірки позивача так і акту перевірки контрагентів.

Крім того, висновки акту перевірки не можуть вважатись беззаперечним доказом нікчемності угод між позивачем та вказаними підприємствами, оскільки є суб'єктивною точкою зору посадових осіб податкового органу і носять лише характер припущень.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984 та зареєстрованого в Мін'юсті України 12 січня 2011 р. за № 34/18772, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В даному випадку акт перевірки відповідача не містить посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача та можуть підтвердити наявність виявлених порушень.

Отже, відповідачем безпідставно, всупереч фактичним обставинам справи зроблено висновок про нікчемність угод позивача.

Так, станом на час укладення позивачем з контрагентами договорів та їх виконання, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та на час здійснення господарських операцій з позивачем, були платниками податку на додану вартість.

У відповідності з вимогами частин 2, 3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому підставою недійсності правочину у відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст.203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У відповідності до вимог ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Нікчемні правочини характеризуються таким ознаками як спрямованість на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина або знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року: "...вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідної суперечки. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В цьому випадку в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги у разі нікчемності правочину і наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не має права посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким аргументам позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину можуть бути заявлені як однією із сторін правочину, так і іншою зацікавленою особою, права і законні інтереси якої порушені здійсненням правочину".

Отже, за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи можуть лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а також подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів.

При цьому, одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неправомірність прийняття Кіровоградською ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 25.11.2015 року за № та податкового повідомлення рішення від 25.11.2015року за №, а тому позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 25.11.2015 року за № та податкове повідомлення рішення від 25.11.2015року за №

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 4000,72 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" (ін. код 37168244).

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2