Справа № 804/1944/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 р. Справа № 804/1944/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом В.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Таурас» про стягнення коштів, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2016 відкрито провадження по справі № 804/1944/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 21.04.2016.
В судовому засіданні 21.04.2016 оголошено перерву до 05.05.2016.
У судове засіданні 05.05.2016 представник відповідача не зявився, у звязку із чим судом відкладено розгляд справи до 17.05.2016.
У судове засідання 17.05.2016 прокурор зявився, позов підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити його повністю.
Позивач та відповідач у судове засідання 17.05.2016 не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Підставою для звернення в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 до суду з цим позовом стало невиконання ПП «Таурас» свого обовязку щодо сплати податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України, що є порушенням економічних інтересів держави.
Згідно з розрахунком позивача (а.с.14) про суму податкового боргу станом на 25.02.2016 р. за ПП «Таурас» (код 24614304) рахується податковий борг у загальному розмірі 35 898,13грн., з яких:
- 26 740,67грн. податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб,
- 3 695,32грн. податкового боргу з ПДВ та
- 5 462,14грн. пені (за період 31.12.2014-16.02.2016).
В порядку ст.129 Податкового кодексу України контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 5462,14 грн. за період з 31.12.2014 по 16.02.2016.
Так, до матеріалів позовної заяви надано податкову декларацію з ПДВ від 19.01.2016, де відповідачем самостійно задекларовано до сплати 3695,32грн. за грудень 2015 р.
По терміну сплати 30.01.2016 задеклароване зобовязання не сплачено платником.
На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано та надіслано податкову вимогу від 03.04.2014 р. №41-25 про сплату боргу на суму 6211,65грн.
Зазначена податкова вимога вручена відповідачу, про що свідчить відповідна відмітка на корінці податкової вимоги (а.с.15).
На момент звернення прокурора до суду у відповідача наявна заборгованість, у розмірі, що заявлена до стягнення.
Згідно ч. 1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із положенням статтей стст.269, 270 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.
Обєктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або у користуванні, земельні частки (паї), які перебувають у власності.
За правилами п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.
Згідно з пп.287.1, 287.3 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
На виконання вищенаведених положень норм чинного законодавства, Криворізькою північною ОДПІ було сформовано та вручено платнику вимогу про сплату боргу від 03.04.2014 № 41-25 на суму 6211,65 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.15).
Отже, сума податкового зобовязання, що заявлена у позові до стягнення, є саме податковим боргом відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов В.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Таурас» про стягнення коштів задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 травня 2016 року

Суддя ОСОБА_1