Справа № 428/3233/14-а
Суддя: Олійник В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № Справа № 428/3233/14-а
Провадження № 2-а/428/1378/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року м.Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року та зобовязання Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області взяти його на облік як особу, що потребує надання житла з 01 серпня 2013 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що 22 липня 2010 року він після проходження служби в Міністерстві з надзвичайних ситуацій України вийшов на пенсію, при цьому йому була встановлена третя група інвалідності і на нього розповсюджуються пільги, які встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни, про що йому було видане посвідчення «Інваліда війни» ААБ № 014358. За договором купівлі-продажу домоволодіння від 03 березня 2010 року він та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-а, а також земельної ділянки розміром 0,2050 га. Згідно з інвентаризаційною справою на присадибній ділянці розташовані погріб, літня кухня, гараж, навіс, літній душ, убиральня, прибудова, вимощення, ворота, огорожа-2, хвіртка, колонка питна. Жилий будинок на вказаній ділянці відсутній. Він за вказаною адресою зареєстрований, але мешкає в нежилому приміщенні (літня кухня). Відповідно до підпункту 2 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і наданні їм жилих приміщень в Українській РСР, він відноситься до громадян, які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам і потребує поліпшенню житлових умов. Згідно з ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на позачергове забезпечення житловим приміщенням протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. На підставі вказаного Закону України і Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, він 01 серпня 2013 року подав заяву до відповідача для постановки на облік як особи, яка потребує поліпшення житлових умов. 03 грудня 2013 року відповідач прийняв рішення № 968, в якому відмовив йому у постановці на вказаний облік. При цьому, відповідач не зробив обстеження його житлово-побутових умов та послався на неможливість визначення рівня забезпеченості житловою площею. Таким чином, відповідач повинен був поставити його на облік, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, але не зробив цього без поважних причин. У звязку з чим з урахуванням уточненого адміністративного позову просив визнати рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року незаконним та зобовязати відповідача взяти його на облік як особу, що потребує надання житла з дня звернення до відповідача, тобто з 01.08.2013 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві та уточненому позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться в запереченнях на адміністративний позов де зазначила, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм в безстрокове користування жилих приміщень в будинках державного та громадського житлового фондів, призначених для постійного проживання громадян, регулюють Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджені постановою ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_4 профспілок від 11.12.1984 р. №470, та Житловий кодекс України. Відповідно до п.13 Правил, ст.34 Житлового кодексу України потребуючими поліпшення житлових умов серед інших визначених підстав визнаються громадяни, які: 1 Забезпечені жилою площею нижче за визначений рівень; 2)які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Встановлено, що рівень жилої площі, відсутність якого є підставою для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов (облікова норма), визначається виконкомами обласних ОСОБА_4 спільно з Радами профспілок. Так, у Луганській області облікова норма складає 6,0 м2 жилої площі на одну особу. Наявність або відсутність даної підстави визначається шляхом поділу розміру жилої площі, яку займає відповідна сім'я, на число спільно мешкаючих членів сім'ї. Якщо одержаний результат виявиться нижче за облікову норму, то зазначена сім'я визнається потребуючою поліпшення житлових умов на підставі п.1 ст.34 Житлового кодексу України та п.п. 1, п. 13 Правил. Існуючим законодавством визначено порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх невідповідності санітарним та технічним вимогам і визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання. Визнання жилого будинку (жилого приміщення) невідповідаючим санітарним і технічним вимогам і непридатним для проживання здійснюється за рішенням виконкомів районних, міських, районних в місті місцевих рад. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) визнаються невідповідаючими санітарним і технічним вимогам та непридатними для проживання визначений відповідними Міністерствами України. Пропозиції щодо визнання жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить спеціальна комісія, призначена виконавчим комітетом, яка обстежує стан жилого будинку та розглядає відповідні документи і т.і.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу домоволодіння гр. ОСОБА_1, де на цей час він зареєстрований, домоволодіння складається з земельної ділянки 0,2050 га, сараю - літньої кухні з дерева та цегли, гаражу з цегли, навісу, погребу з цегли, душу з цегли, убиральні з цегли, огорожі, колонки питної, замощення. Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Мінрегіонбуду України від 19.03.2013 р. №95, зареєстрованим в Мін'юсті України від 15.04.2013 р. №612/23144, зазначено що господарські (присадибні) будинки - це допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо. Отже п. 2 ст. 34 Житлового кодексу України та п.п. 2 п. 13 Правил щодо визначення потребуючими поліпшення житлових умов громадян, які проживають у приміщеннях, що не відповідають встановленим санітарним та технічним вимогам, стосуються громадян, які проживають саме в жилих приміщеннях, невідповідаючих санітарно-технічним вимогам.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрацією місця проживання є внесення відомостей до паспорту про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до чинного законодавства для реєстрації місця проживання в будинку, такий будинок повинен мати конкретну адресу та знаходитись в межах адміністративно-територіальної одиниці (область, район, село), бути зареєстрованим як об'єкт нерухомого майна. Крім того, приміщення будинку повинно бути придатним для проживання, тобто бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту.

Яким чином заявник зареєстрований на земельній ділянці площею 0,2050 га, у якому саме з допоміжних нежитлових приміщень - сараю-літній кухні, гаражу, погребу чи душу - наразі невідомо. Чинним законодавством не передбачена реєстрація громадян в господарських нежилих приміщеннях.

Нежилі приміщення є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин і в такому контексті взагалі не можна розглядати питання взяття на облік потребуючих поліпшення житлових умов ОСОБА_1 відповідно до житлового законодавства.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до копії посвідчення серії ААБ № 014358, виданого 25.07.2012 року та дійсного до 01.08.2014 року, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.03.2010 року ОСОБА_5 зобовязався передати у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домоволодіння № 62-А, розташоване по вулиці Червоній у сел. Павлоград міста Сєвєродонецька Луганської області на земельній ділянці розміром 0,2050 га, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобовязалися прийняти вказане домоволодіння в рівних частках, по 1/2 частці кожному і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Згідно із копією ОСОБА_5 з Державного реєстру правочинів № 8296252 від 03.03.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є набувачами 1/2 часток домоволодіння кожний. Вказане домоволодіння розташоване за адресою: вул.Червона, 62-А, сел.Павлоград, м.Сєвєродонецьк, Луганська область.

Згідно копії зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 08.02.2010 року за адресою: вул. Червона, 62-А, сел. Павлоград, розташовані наступні обєкти: погріб, літня кухня, гараж, навіс, літній душ, убиральня, прибудова, вимощення, ворота, дві огорожі, хвіртка, колонка питна. Будь якого житлового будинку, чи житлового приміщення не зазначено.

Рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2013 року щодо включення його в список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень було відмовлено ОСОБА_1 у включенні до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за відсутністю підстав для визнання громадянина таким, що потребує поліпшення житлових умов. При цьому, у пункті 1 вказаного рішення міститься посилання на п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР та п. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР, а також висновок про те, що рівень забезпеченості жилою площею ОСОБА_1 визначити неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст.34 Житлового кодексу УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному ОСОБА_4 Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із ч.1 ст.36 Житлового кодексу УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_4 народних депутатів.

Відповідно до ст. 39 Житлового кодексу УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_4 народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюються Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими ОСОБА_4 міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 із змінами і доповненнями (далі Правила).

Згідно із п.п. 1, 2 п. 13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, зокрема, громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських ОСОБА_4 народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР.

Відповідно до акту перевірки житлових умов ОСОБА_1 від 30.10.2013 року за адресою: м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-А, житловий будинок відсутній, є лише господарські будівлі.

Згідно відповіді начальника Сєвєродонецького МВ УДМС від 25.12.2013 року «Домоволодіння житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями. Підставою реєстрації ОСОБА_1 за адресою: м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-А була заява та договір купівлі-продажу від 02.07.2010 року предметом якого було домоволодіння.

Відповідно до відповіді КП «Сєвєродонецьке БТІ» станом на 08.02.2010 року за адресою: м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-А житловий будинок не побудовано.

Відповідно до акту перевірки житлових умов ОСОБА_1 від 30.10.2013 року за адресою: м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-А, житловий будинок відсутній, літня кухня використовується як сарай, оскільки ОСОБА_1 розводить свиней для продажу.

Висновок комісії встановити необхідність ОСОБА_1 не має можливості у звязку з відсутністю житлового будинку.

З огляду на вищезазначене суд зазначає, що оскаржуване Рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року містить висновок про неможливість визначення рівня забезпеченості жилою площею ОСОБА_1 В якості обґрунтування такого висновку у рішенні зазначається про те, що житлового будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, сел.Павлоград, вул.Червона, 62-А, не побудовано, а побудовані тільки господарські будівлі та споруди, що не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що Рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 968 від 03.12.2013 року є обґрунтованим, тобто таким, що прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до п.п. 2 п. 13 Правил він відноситься до громадян, які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, у звязку із чим він потребує поліпшення житлових умов.

Згідно із п. 4, 5 Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою ОСОБА_4 міністрів Української РСР від 26 квітня 1984 р. № 189 (далі Положення), на підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це відповідний акт, який затверджується керівником вказаної організації.

Якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено невідповідність санітарним і технічним вимогам цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в установленому порядку питання про проведення такого ремонту. В разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті ОСОБА_4 народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

Відповідно до п.10 Положення, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах ОСОБА_4 народних депутатів або утворювані ними органи управління, а також відповідні підприємства, установи, організації ведуть облік непридатних для проживання жилих будинків (жилих приміщень) та видають довідки (виписки з рішень виконавчого комітету місцевої ОСОБА_4) про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам.

Позивачем не було надано до суду матеріалів обстеження стану жилого будинку або приміщення, в якому він проживає, житлово-експлуатаційною організацією, а також не було надано довідки (виписки з рішень виконавчого комітету місцевої ОСОБА_4) про визнання жилого будинку (жилого приміщення), в якому він проживає, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам.

У звязку із викладеним, не підлягає задоволенню як така, що є необґрунтованою, позовна вимога про зобовязання Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області взяти ОСОБА_1 на облік як особу, що потребує надання житла з 01 серпня 2013 року.

Таким чином суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 11, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом десяти днів з моменту отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги з одночасним направленням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4 набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник