Справа № 817/552/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2016 р.Р і в н е 817/552/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Головного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправними дій, скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо проведення атестації та постановлення за її результатами рішення, скасування рішення атестаційної комісії №1 від 19.02.2016, визнання протиправним скасування наказу від 09.03.2016 №33 о/с в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п.5 (через службову не відповідність) підполковника поліції ОСОБА_4 начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поновлення на роботі на вказаній посаді з 09.03.2016 та стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 2015 року був прийнятий на службу в поліцію на посаду начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції. Однак, у подальшому керівництвом Національної поліції щодо нього було прийнято незаконне рішення про проведення атестації, атестування проведено неповноважним складом атестаційної комісії, з порушенням визначеної законом процедури, а за результатами атестування прийнято необґрунтований і безпідставний висновок про невідповідність позивача займаній посаді. Цей висновок став підставою для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, мотиви якого, як стверджував позивач, йому не відомі, враховуючи позитивні характеристики керівництва, достатній рівень освіти та знань, наявності численних заохочень та відзнак, а також прохідні бали за результатами проведеного в рамках атестації тестування. Позивач вважає своє звільнення протиправним, а висновки про його службову невідповідність необґрунтованими, в той час як позивач має право принаймні бути обізнаним з мотивами його звільнення.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, представник відповідача подала суду письмові заперечення (а.с.60-65), в яких зазначила, що згідно з порядком, визначеним Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, яка є єдиними спеціальним нормативно-правовим актом, за яким проводилось атестування позивача, атестаційною комісією шляхом індивідуального голосування вирішено, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Як зазначила представник відповідача, співбесіда уповноважених членів атестаційної комісії з позивачем є унікальною, на якій комісія надавала також оцінку таким критеріям, як мотивація, принциповість тощо. Так, члени комісії безпосередньо оцінювали емоційне ставлення до професійної діяльності, вміння адаптувати свою поведінку відповідно до ситуацій, що виникають, вміння будувати процес спілкування, сформованість здібностей як мислення, уявлення, спостережливість, комунікативні уміння тощо. При цьому представник відповідача підкреслила, що атестаційна комісія приймає відповідне рішення щодо окремої особи, що атестується, з певною свободою розсуду та обирає одне з декількох юридично допустимих рішень, що свідчить про наявність дискреційних повноважень у ході прийняття того чи іншого рішення за результатом атестування, що означає за своїм внутрішнім переконанням та на власний розсуд оцінювати усі критерії, які підлягають оцінці відповідно до п.16 Розділу IV Інструкції, та приймати рішення. За таких обставин представник відповідача переконана, що адміністративний суд не вправі надавати оцінку підставам прийняття рішення атестаційною комісією та тим самим підміняти цей орган, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо оцінки ділових, професійних особистих якостей поліцейських, їхнього освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки, а також перспектив службової кар'єри. Тому, на переконання представника відповідача, задоволення заявлених позовних вимог фактично означало б втручанням суду у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, відтак вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала заперечення проти позову, додатково зазначивши, що атестаційна комісія у ході прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді урахувала усі, передбачені Інструкцією критерії, на основі чого дійшла відповідного висновку, тому просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Суд встановив наступне.

ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України з вересня 1996 року на різних посадах.

7 листопада 2015 року відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 №1 о/с ОСОБА_4 був призначений в Національну поліцію України на посаду начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції (а.с.16).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26.01.2016 №16 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Рівненській області» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Рівненській області, створити в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області атестаційні комісії.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени атестаційної комісії №1 ГУ НП в Рівненській області (6 осіб) прийняли рішення, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність, що оформлено протоколом ОП №15.00003363.0019941 від 19.02.2016 (а.с.14). За вказане рішення члени атестаційної комісії проголосували наступним чином: «за» - 3 осіб, «проти» - 3 осіб, Голова комісії - «за», підтримавши вказане рішення.

Не погоджуючись з висновками зазначеної атестаційної комісії Рівненської області, позивач оскаржив її висновок (рішення) до апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3, однак, за результатом розгляду скарги її було залишено без розгляду, що оформлено протоколом ОП №15.00004144.0019941 від 27.02.2016 (а.с.15).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 09.03.2016 №33 о/с підполковника поліції ОСОБА_4, начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність). Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 від 27.02.2016 (а.с.69).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 16.05.2016 №105 о/с унесено часткові зміни до наказу від 09.03.2016 №33 о/с, дату звільнення ОСОБА_4 змінено на 05.04.2016 (а.с.90).

У зв'язку з чим позивач у судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог, просивши поновити ОСОБА_4 на службі в Національній поліції на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з 05.04.2016 (а.с.113).

Судом під час судового розгляду встановлено, що позивач був прийнятий на службу в поліцію на посаду начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції.

Зі змісту атестаційного листа ОСОБА_4 вбачається, що за період проходження служби у Національній поліції та займаній посаді підполковник поліції ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони як ерудований, розсудливий та принциповий керівник, вимогливий до себе і підлеглого особового складу. Відповідально відноситься до виконання службових обов'язків та вимагає цього від працівників підпорядкованого підрозділу.

Володіє та аналізує інформацію щодо оперативної обстановки на території обслуговування відділу поліції. Раціональний та завбачливий у розподілі праці підлеглих, завдяки чому користується авторитетом у колективі. Харизматичний, вміє будувати відносини з колегами, громадянами, представниками державних та приватних підприємств, установ і організацій. У спілкуванні із підлеглим особовим складом і громадянами ОСОБА_4 поводиться тактовно і виважено. Особисто сприяє працівникам у вирішенні службових питань, за необхідності, вникає та допомагає колегам у складних життєвих ситуаціях.

Займається постійним самовдосконаленням, притримується моральних принципів, в побуті поводить себе скромно. Рішучий у прийнятті управлінських рішень. Поряд з ним дослухається до думки колег. Досконало володіє державною мовою, також вільно - російською.

Вірний Присязі працівника ОВС та відданий справі служіння народові України.

Стан здоров'я та фізичної підготовленості задовільні, вправно володіє табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі служби.

Безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, у період з 18.07.2015 по 17.08.2015 в місті Волноваха та населених пунктах Волноваського району Донецької області. Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України генерал-лейтенанта Бессараба С.Б. від 22.08.2015 №708 нагороджено пам'ятним нагрудним знаком «За Україну, за її волю».

За висновком безпосереднього керівника - т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області Максимова С.В., ОСОБА_4 займаній посаді відповідає (а.с.13).

Відповідно до висновку Дубенської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 17.06.2015 №4714/17-17-17-02-20 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що ОСОБА_4 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4, а вартість такого майна відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_4 з законних джерел.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_4 надано статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого 29.10.2015 (а.с.41).

Як пояснив у судовому засіданні позивач, у період з 18.07.2015 по 17.08.2015 був керівником зведеного загону УМВС України в Рівненській області в місті Волноваха та населених пунктах Волноваського району Донецької області та безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО.

Вказані обставини не заперечувались представником відповідача.

Як вбачається з довідки УКЗ ГУНП в Рівненській області від 29.01.2016 ОСОБА_4 за період служби має 21 заохочення, 3 дисциплінарні стягнення, діючі дисциплінарні стягнення відсутні (а.с.24).

Так, до матеріалів справи додні копії: посвідчення про нагородження нагрудним знаком «За відзнаку в службі» згідно наказу УМВС України в Рівненській області від 29.12.2004 №492 (а.с.32); посвідчення до відзнаки МВС України про нагородження нагрудним знаком «За відзнаку в службі» І-ступеня згідно наказу УМВС України в Рівненській області від 23.08.2005 №372 (а.с.33); посвідчення до відзнаки МВС України про нагородження відомчою заохочувальною відзнакою - медаллю «10 років сумлінної служби» (а.с.34); посвідчення до відзнаки МВС України про нагородження відомчою заохочувальною відзнакою - медаллю «15 років сумлінної служби» (а.с.35); посвідчення про нагородження відзнакою МВС України «За доблесть і відвагу в службі карного розшуку» ІІ ступеня згідно наказу Департаменту карного розшуку МВС України від 16.12.2010 №59 (а.с.36); посвідчення про нагородження ювілейною пам'ятною медаллю «20 років карному розшуку МВС України» відповідно до наказу від 14.04.2012 №10 (а.с.37); посвідчення до відзнаки ПАП ОВС України про нагородження відзнакою «За відвагу та мужність» (а.с.40).

Крім того, в матеріалах справи наявні звернення колективу поліцейськитх Дубенського відділу поліції до апеляційної інстанційної комісії щодо незгоди із рішенням про невідповідність займаній посаді ОСОБА_4 з позитивними відгуками та характеристикою кваліфікованого керівника відділу поліції (а.с.42), також лист Дубенської міської ради від 22.02.2016 №789/05-02-37/16, в якому охарактеризовано ОСОБА_4 як службову особу, що професійно, виважено та сумлінно виконує свої службові обов'язки та здійснює на належному рівні керівництво Дубенським відділом поліції (а.а.43), а також лист Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області від 23.02.2016 №543/02-28/16 про виконання Дубенським відділом поліції під керівництвом ОСОБА_4 професійних обов'язків на належному рівні, високою професійною характеристикою ОСОБА_4 та проханнм надати йому можливість й надалі працювати у лавах Національної поліції України (а.с.44).

Як з'ясував суд, присягу поліцейського позивач не складав, посадова інструкція начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області не розроблена і не затверджена в установленому порядку, жоден документ, який би визначав коло обов'язків поліцейського до відома позивача не доводився.

З протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та інформацію з відкритих джерел.

Жодних інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційна комісія не досліджувала.

Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, що обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача. Рішення комісії прийнято членами комісії шляхом голосування без наведення жодних мотивів та обґрунтувань.

Як з'ясувалось, комісія також не досліджувала можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Під час судового розгляду представник відповідача також не змогла пояснити суду, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді та зауважила, що в даному випадку мова йде про дискреційні повноваження членів атестаційних комісій «на власний розсуд» оцінювати всі критерії, які підлягають оцінці та за результатами оцінки «на власний розсуд» індивідуально голосувати за те чи інше рішення.

Щодо складу атестаційної комісії та її повноважень суд встановив, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Рівненській області від 08.02.2016 №23 атестаційна комісія №1 Головного управління Національної поліції у Рівненській області, яка приймала висновок (рішення) про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення через службову невідповідність, утворена у кількості 5 осіб (а.с.72-73).

Персональний склад атестаційної комісії 08.02.2016 погоджений головою Національної поліції України (а.с.75-76).

Наказом Головного управління Національної поліції у Рівненській області від 16.02.2016 №27 до складу атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції у Рівненській області внесено зміни. Зміни до складу атестаційної комісії №1 16.02.2016 погоджені головою Національної поліції України (а.с.112).

Як слідує з протоколу від 19.02.2016 №15.00003363.0019941 на засіданні атестаційної комісії, на якому приймався висновок (рішення) за результатами атестації позивача, були присутні шість членів комісії: ОСОБА_8 (Голова комісії), ОСОБА_9 (Секретар комісії), ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 як запрошена особа. Рішення прийнято атестаційною комісіє: «за» - 3, «проти» - 3, голова комісії - «за», таким чином рішення підтримано (а.с.14).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», який був опублікований 06.08.2015 та набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Таким чином, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

У справі, що розглядалась, позивач наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції, таким чином, питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону України «Про національну поліцію»).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» випливає, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.2012 № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 12.01.2012 № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Як вже зазначалось, в силу приписів статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Метою проведення атестації (для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вже зазначалось позивача звільнено з поліції через «службову невідповідність». Проте, поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Аналогічна правова позиція розкрита у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка в силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

У справі, що розглядалась, позивач пропрацював на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Зі змісту пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

При цьому, при вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (стаття 47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (стаття 50).

Відповідач не надав суду відомостей які з повноважень, що передбачені Законом України «Про національну поліцію» для прийняття працівників міліції на службу до поліції, Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача.

У той же вас, з наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області убачається, що позивача призначено на посаду начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції.

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

З дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії убачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

Відповідно до п.п. 10-12, 16 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно протоколу засідання комісії позивачу ставились питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби та інше. У протоколі не зазначено перелік запитань та відповіді на них. Під час співбесіди не вівся аудіо запис її перебігу. Атестаційна комісія у протоколі не зазначила жодної підстави прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді.

Суд в ході судового розгляду з'ясовував, чому члени атестаційної комісії надали більшої ваги суб'єктивним чинниками (вільний розсуд комісії), виявленим ними під час співбесіди, ніж всім іншим документам, поданим на розгляд комісії та атестаційному листу.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, голова атестаційної комісії №1, пояснила, що у ході співбесіди з ОСОБА_4 задавалися запитання, що стосуються професійної діяльності. Такі запитання переважно задавав пан ОСОБА_12, як представник міністерства, зокрема питання були пов'язані із ситуацією, коли заступника ОСОБА_4 намагалися затримати при отриманні хабара, а запитання були щодо готовності працювати та вміння орієнтуватися у ситуації нападу на відділок, оскільки ОСОБА_4 був його керівником. Наскільки пам'ятає свідок, пан ОСОБА_4 відповідав недостатньо, представник міністерства ОСОБА_12 не був задоволений цим, крім того ОСОБА_12 задавав питання щодо коректних дій керівника відділу поліції у випадку дачі йому хабара, і на це запитання ОСОБА_4 так само не був готовий відповісти. Свідок додатково зазначила, що у роботі комісія використовувала наявні документи і анонімні повідомлення, і повідомлення людей, які виявили бажання залишитися анонімними з приводу роботи того чи іншого поліцейського. При цьому свідок зазначила, що як журналіст розуміє як можна сприймати інформацію не розкриваючи джерел її отримання, і це також була інформація стосовно ОСОБА_4, зокрема ряд скарг з приводу його роботи, а також було отримано інформацію від підлеглих позивача, також з інших джерел, які свідок відмовилася назвати. При цьому комісією бралася до уваги інформація про хабарі позивачу, однак конкретних ситуацій названо не було, а також ситуація у с. Птича Дубенського району, де проходять спори між релігійними громадами та церквами Київського та Московського патріархатів.

Як повідомила свідок, професійна придатність ОСОБА_4 оцінювалась за тими ж критеріями, що і всіх: готовністю до змін, чесністю та довірою, і ще один третій критерій, які свідок не пам'ятала наразі (за сплином 2 місяців часу). Свідок пояснила, що Інструкцією №1465 не передбачено якихось письмових матеріалів, документальних матеріалів, за якими має визначатися службова невідповідність поліцейського. Так придатність або ні можуть засвідчити результати тестів, крім того кандидати проходили психологічний тест, і на основі усіх цих даних комісія виносила рішення. Конкретних фактів порушеннь у службі позивача свідок назвати не змогла. Крім того свідок відповіла, що відомості про низький показник діяльності у роботі позивача були відсутні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, член атестаційної комісії №1 пояснила, що оскільки члени атестаційних комісій давали розписки про нерозголошення отриманих відомостей, жодних записів у ході засідання не вели. Однак свідок зазначила, що на велику кількість запитань ОСОБА_4 не відповів, зокрема на запитання, які стосувалися його безпосередньо як керівника також відмовлявся відповідати. Формулювання питань свідок не пам'ятала, а їх зміст зводився до ситуацій з хабарами у відділі, яким ОСОБА_4 керував, та, наскільки свідок запам'ятала, позивачем не було розказано як потрібно діяти у таких ситуаціях та алгоритм дій, а також, наскільки свідок пам'ятала, ОСОБА_4 не відповів на запитання порядку дій у разі захоплення відділку. При цьому свідок зазначила, що професійна придатність позивача оцінювалась за кількістю питань, на які ОСОБА_4 не було надано відповідей. Також свідок зазначила, що не пам'ятає про документи особової справи ОСОБА_4, що засвідчують факти невиконання позивачем професійних обов'язків, як і не може наразі згадати конкретних випадків або фактів невиконання ОСОБА_4 службових обов'язків, інформація про які була отримана комісією з відкритих джерел, зокрема, як зазначила свідок, із сайту міністерства.

Щодо обрання Головою атестаційної комісії №1 ОСОБА_8, то свідок пояснила, що враховуючи відсутність Голови атестаційної комісії №1, члени комісії одноголосним голосуванням обрали ОСОБА_8 Головою комісії. Свідок показала, що даний факт мав би бути задокументований, однак чітких посилань не надала.

Також, свідок свідок ОСОБА_15, як член апеляціййної атестаційної комісії Західного регіону №3 пояснив, що комісія задавала питання стосовно знання Закону України «Про Національну поліцію», знання внутрішніх нормативних актів, однак скаржник виявив досить низький рівень знань, зокрема не надав відповідей на елементарні запитання із галузі кримінального права та криміналістики, та не зміг також надати вичерпних відповідей на запитання з моделюванням певних ситуацій, а також не відповів на запитання, що стосуються безпосередьо його професійної діяльності. При цьому свідок окремо зазначив, що на запитання громадських активістів ОСОБА_4 відповідав неохоче, нервував, відтак можна було зробити висновок, як зазначив свідок, про зневажливе ставлення до громадських активістів. Враховуючи не знання Закону України «Про Національну поліцію» та нормативних актів, що покликані регулювати діяльність поліцейського, апеляційна атестаційна комісія, на переконання свідка, дійшла обгрунтованого висновку про відхилення скарги ОСОБА_4

Судом враховано, що жодних записів (аудіо-, відео-, стенограм) у ході проведення відповідних засіднь атестаційних комісій не велося, свідки не змогли навести перелік питань у ході співбесіди та відповіді позивача. Доказами в матеріалах справи, а саме, атестаційним листом, висновком про результати перевірки щодо виконання вимог Закону України «Про очищення влади», нагородами та заохоченнями, та іншими доказами в матеріалах справи, підтверджено належний професійний рівень ОСОБА_4

Як зазначалось вище по тексту постанови, посадова інструкція начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області не розроблялась, службова характеристика та висновок безпосереднього керівника позивача позитивні, діючих стягнень немає, заохочувався 21 раз, згідно протоколу прийняття заліків зі службової підготовки за 2014-2015 навчальний рік ОСОБА_4 отримав задовільні оцінки із функціональної, тактико-спеціальної, загально-профільної, вогневої, фізичної підготовки, результати тестування позивача більші за мінімальні та складають 28 балів за тестування загальнихь навичок та 34 балів за професійним тестуванням. Тестування на поліграфі не проходив, хоча від його проходження не відмовлявся.

Наведене вище доводить, що висновок (рішення) комісії є абсолютно невмотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні та абсолютно не розкриті суду.

Крім того, суд вважає помилковим також посилання відповідача на виключні дискреційні повноваження атестаційної комісії щодо прийняття рішення за наслідками атестації та втручання суду в дискрецію комісії в разі надання правової оцінки прийнятого нею рішення.

Дискреційні повноваження полягають у виборі одного з юридично допустимих рішень, що кореспондується з конституційним принципом, закріпленим в статті 19 Конституції України, відповідно до якого, орган державної влади зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням ж суду є перевірка відповідності прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення критеріям правомірності, що визначені у статті 2 КАС України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі підпункту 5 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність) є протиправним і підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на службі на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій по проведенню атестації та постановлення рішення за результатами атестації, скасування рішення атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 19.02.2016 про визнання ОСОБА_4 таким, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, під рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, у розумінні частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається таке владне рішення, дія чи бездіяльність, які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов'язковий характер і породжують певні правові наслідки.

За наслідками проведеної атестації позивача атестаційною комісією складено протокол. Протокол атестаційної комісії - це документ, що є носієм інформації, на підставі якого суб'єктом владних повноважень приймається відповідне рішення. Оцінка такого протоколу, в тому числі й оцінка дій членів атестаційної комісії при його складанні, викладенні у ньому певних висновків, надається судом при вирішенні спору по суті з приводу оскарження наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, прийнятого на підставі такого протоколу.

Окреме оскарження такого протоколу в адміністративному суді не допускається, оскільки протокол не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України і самостійного значення не має.

Отже, у вказаній частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 235 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Крім того, згідно з приписами статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З довідки від 18.04.2016 №617/29/03-2016, виданої Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області убачається, що розмір середньомісячного грошового забезпечення позивача становить 8120,00 грн., а середньоденного грошового забезпечення - 270,67 грн.

Суд встановив, що вимушений прогул позивача стався у період з 05 квітня 2016 року по день постановлення даного судового рішення 27 травня 2016 року. Таким чином, середній заробіток (грошове забезпечення), що підлягає присудженню позивачу за час вимушеного прогулу становить 14074,84 грн.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач не надав суду доказів понесення ним яких-небудь судових витрат, тому такі витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 09.03.2016 №33 о/с, з урахуванням внесених наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 16.05.2016 №105 о/с змін, в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п.5 (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_4, начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_4 з 05.04.2016 на службі в поліції на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14074,84 грн. (чотирнадцять тисяч сімдесят чотири грн. 84 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_4 з 05.04.2016 на службі в поліції на посаді начальника Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь ОСОБА_4 з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8120 грн. (вісім тисяч сто двадцять грн.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.