Справа № 826/25024/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2016 року письмове провадження № 826/25024/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Метл»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Метл» (далі - позивач або ТОВ «Інтер-Метл») з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач або ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило:

1. Визнати противоправним та скасувати наказ № 554 від 24.04.2015 року.

2. Визнати противоправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.06.2015 р. № , від 03.06.2015 р. № , від 20.08.2015 р. № .

Обґрунтовуючи заявлений адміністративний позов представник позивача зазначив, що відповідачем прийнято протиправний наказ про проведення перевірки позивача, за результатами якої, нехтуючи фактом недопуску представників податкового органу до перевірки, складено неправомірний акт, на підставі якого, у тому числі порушуючи положення пункту 86.9. статті 89 Податкового кодексу України, прийняті протиправні податкові повідомлення-рішення, які підлягають скасуванню.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення на позовну заяву позивача, в яких наголошував на відсутності підстав для її задоволення з підстав необґрунтованості та безпідставності.

Керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за спільним клопотанням сторін, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, судом встановлено наступне.

Наказом відповідача від 24.04.2015 року № 554 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», у зв'язку з наявністю обставин передбачених підпунктом 78.1.11. пункту 78.1. статті 78, підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 та відповідно до пункту 82.2. статті 82 Податкового кодексу України, начальнику управління податкового аудиту Клос Т.О. доручено організувати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інтер-Метл» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.03.2015 року, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2015 року по 31.03.2015 року починаючи з 24.04.2015 року тривалістю 5 робочих днів.

Підставою для видання зазначеного наказу була постанова Генеральної прокуратури України від 25.02.2015 року про призначення перевірки дотримання вимог податкового законодавства, зі змісту якої вбачається, що старшим слідчим в особливо важливих справах третього слідчого відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України юристом І класу Семеновичем С.М. розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000369 за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статі 15, частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 121, частиною 2 статті 166 Кримінального кодексу України за фактом вчинення заволодіння державним майном в особливо великих розмірах, легалізації (відмивання) такого майна та службового підроблення, встановлено, що ОСОБА_3 протягом 2013 року організував на території України, за сприяння колишнього вищого керівництва держави, за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, організував злочинну схему незаконної діяльності щодо сприяння належним йому підприємствам щодо сприяння в мінімізації податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, а також у заволодінні цими бюджетними коштами. У зазначеній схемі встановлена опосередкована участь ТОВ «Інтер-Метл», у зв'язку з чим було постановлено провести відносно нього документальну позапланову перевірку додержання вимог податкового законодавства.

Згідно відмітки, яка міститься на наказі відповідача від 24.04.2015 року № 554, його копію отримала ОСОБА_4 24.04.2015 року, яка є головним бухгалтером ТОВ «Інтер-Метл». Доказів вручення представнику позивача направлень на перевірку відповідачем суду не подано.

Представники податкового органу до перевірки допущені не були, про що склали акт відмови від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки від 24.04.2015 року, в якому головним бухгалтером ТОВ «Інтер-Метл» зроблено запис, що наказ про проведення перевірки та направлення на її проведення оформлені з порушенням вимог пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України (не вказано правових підстав для проведення перевірки, а лише зазначені статті Податкового кодексу України; наказ не має печатки).

Аналогічний акт про недопущення до позапланової виїзної документальної перевірки спільно склали 24.04.2015 року головний бухгалтер ТОВ «Інтер-Метл» ОСОБА_4 та директор ТОВ «Інтер-Метл» ОСОБА_5, в якому виклали причини недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а саме:

в порушення пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, пункту 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові посвідчення осіб (на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7.) не були пред'явлені перед початком перевірки, окрім того направлення № 517/26-58-22-06-09 було пред'явлено без присутності особи;

правові фактичні підстави для проведення перевірки не вказані ні в наказі, ні в направленнях. В направленнях та наказі № 554 від 24.04.2015 року лише переписана стаття Податкового кодексу України, з якої прямо не вбачається конкретна фактична підстава для призначення та проведення перевірки;

в порушення пункту 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перевіряючи особи відмовились надавати копії направлень та посвідчень для ТОВ «Інтер-Мстл»;

у порушення пункту 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не надано копію наказу на проведення перевірки, оформленого згідно вимог статей 76, 77 Постанови Кабінету Міністрів від 30.11.2011 року №1242 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади», п.2.3.20 Наказу ДПА України від 01.07.1998 року №315 «Про затвердження і введення в дію Типової інструкції з діловодства в органах державної податкової служби України»;

у порушення пункту 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не надано документального підтвердження (судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону) підстави проведення документальної позапланової виїзної перевірки;

особи ДПІ відмовились від підпису в журналі перевірок ТОВ «Інтер-Метл».

Незважаючи на недопущення посадових осіб відповідача до перевірки (документальної позапланової виїзної), ними було складено акт від 12.05.2015 року № 2400/26-58-22-07-11/25279440 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інтер-Метл» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року, з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.03.2015 року (далі - акт перевірки).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевірку проведено з відома головного бухгалтера ТОВ «Інтер-Метл» ОСОБА_4, а також, що до перевірки не надано журнал реєстрації перевірок ТОВ «Інтер-Метл», що суперечить іншим документам про недопущення до перевірки від 24.04.2015 року.

Також, за змісту акту вбачається, що головний бухгалтер ТОВ «Інтер-Метл» ОСОБА_4 відмовилась отримати лист від 27.04.2015 року № 21/22-07 з переліком необхідних документів фінансово-господарської діяльності, що належать до предмета перевірки або пов'язані для надання посадовим особам органу ДПС. В той же час, відповідачем не надано суду для дослідження та надання правової оцінки зазначеного листа або його копії, а також не надано доказів відмови в його отриманні ОСОБА_4, що викликає сумнів в його існуванні та пред'явленні представнику позивача.

З огляду на зазначене, відповідач дійшов висновків, які виклав в акті перевірки Зазначив, що перевіркою не встановлено факту передачі товарів (робіт, послуг) від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) актів приймання-передачі товару (робіт, послуг), податкових та видаткових накладних, довіреностей та документів, що засвідчують транспортування та зберігання товарів, виходячи з чого, правочини вчинені між ТОВ «Інтер-Метл» за період з 01.01.2010 року по 30.03.2015 року з контрагентами не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

З огляду на наведене, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено податок на прибуток на суму 390 248,00 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму -23297 грн.), а також пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено податок на додану вартість на суму 200 886,00 грн.

Не погоджуюсь з такими висновками акта перевірки, позивачем подавалися відповідачу заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду яких, висновки були залишені без змін.

У зв'язку з виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки, відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 03.06.2015 року:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 200 886,00 грн. і застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 50 222,00 грн.;

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 390 248,00 грн. і застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 97 562,00 грн.;

№ , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 23 297,00 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 10.08.2015 року № 12212/10/26-15-10-05-35 податкові повідомлення-рішення відповідача від 03.06.2015 року № та № були залишені без змін, а рішення від 03.06.2015 року № скасовано лише в частині основного зобов'язання в сумі 20 149,00 грн. та в частині штрафних санкцій в сумі 5037,25 грн.

На підставі зазначеного рішення ГУ ДФС у м. Києві, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.08.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 180 737,00 грн. і застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 45 184,00 грн..

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України, за результатом чого, рішення були залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Відповідно до пункту 56.1. статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Вважаючи протиправними спірні наказ відповідача від 24.04.2015 року № 554 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та прийняті ним за результатом такої перевірки податкові повідомлення-рішення від 03.06.2015 року № , від 03.06.2015 року № , від 20.08.2015 року № , позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду про їх скасування.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, що на момент проведення перевірки та прийняття спірних рішень).

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Кодексу, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

При цьому, за приписами підпунктів 21.1.1.-21.1.2., 21.1.4 пункту 21.1. статті 21 Кодексу, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно пункту 75.1. статті 75 Кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Кодексу).

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.11. пункту 78.1. статті 78 Кодексу, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, 78.1.11. отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (пункт 78.4. статті 78 Кодексу).

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 78.5. статі 78 Кодексу).

Згідно пункту 81.1. статті 81 Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З огляду на зазначене, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідачем порушені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, закріплені статтею 81 Кодексу, зокрема: спірний наказ про проведення перевірки не містить посилань на реквізити постанову слідчого про призначення перевірки; не надані докази пред'явлення (належним чином) направлень на проведення перевірки, а також службових посвідчень осіб, які зазначені у направленнях на перевірку. Також, відповідачем не дотримано вимог щодо належного оформлення наказу про проведення перевірки, що вказує на його протиправність.

Відповідно до пункту 86.1. статті 86 Кодексу, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Згідно пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (далі - Порядок), затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984 (який діяв на момент проведення спірної перевірки) акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пункт 4 Порядку).

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пункт 5 Порядку).

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункт 6 Порядку).

Виходячи з наведено, акт перевірки має містити виключно достовірні дані про обставини, встановлені в ході перевірки.

В той же час, судом встановлено, що акт перевірки позивача містить недостовірні дані щодо виду перевірки, оскільки враховуючи недопуск перевіряючих до перевірки, що підтверджується відповідними актами від 24.04.2015 року, посадовими особами відповідача виїзна перевірка фактично не проводилась.

Крім того, посилання відповідача в акті не надання позивачем документів фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 року по 30.03.2015 року з контрагентами, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки їх витребування у позивача не підтверджується жодними належним та допустимими доказами.

Таким чином, висновки акту перевірки, покладені в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, сформовані фактично на суб'єктивних припущеннях відповідача та не підтверджені документально, враховуючи положення Кодексу.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що перевірка позивача проведена відповідачем з грубим порушенням порядку її проведення, що призвело до формування помилкових висновків відносно позивача щодо порушення ним вимог податкового законодавства та негативних наслідків у вигляді прийняття відносно нього податкових повідомлень-рішень.

В такому випадку, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в рішенні від 27.01.2015 року у справі № 21-25а10, в якому зазначено, що у разі недотримання податковими органами порядку проведення перевірки, така перевірка не має жодних юридичних наслідків, тобто податкове повідомлення-рішення, винесене за наслідками такої перевірки, автоматично є незаконним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказу № 554 від 24.04.2015 року та податкових повідомлень-рішень від 03.06.2015 року № , від 03.06.2015 року № , від 20.08.2015 року № відповідача і, відповідно, про необхідність їх скасування.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішення суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться прийняття рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем не доведено правомірності прийнятих ним оскаржуваних наказу та податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Метл» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 554 від 24.04.2015 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03.06.2015 року № , від 03.06.2015 року № , від 20.08.2015 року № .

Судові витрати в сумі 13142,13 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Метл» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій