Справа № 591/2495/16-а
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2495/16-а
Провадження № 2-а/591/282/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В,

при секретарі - Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського БПП Управління патрульної поліції м. Суми капрала Максименко Любов Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 2016 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України за те, що він нібито порушив ПДР, а саме керував автомобілем з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла. Вважає постанову незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Також зазначив, що перед початком руху він перевірив та впевнився в тому, що освітлювальні прилади на автомобілі працюють. Після зупинки його працівниками поліції виявилося, що ліва фара на його автомобілі не працює в режимі ближнього світла. Тому просить скасувати вказану постанову як незаконну та закрити провадження у справі. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Відповідач та його представник позов заперечили та пояснили, що поліцейській діяв у межах закону, в постанові допущена технічна помилка. Про те, що допущена саме помилка свідчить те, що штраф було накладено саме за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України. Також зазначили, що позивач порушив вимоги ПДР, оскільки керував автомобілем на якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного..

Судом встановлено, що 15 червня 2016 року відповідачем було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України яке виразилося в тому, що 15 травня 2016 року о 22-55 годині в м. Суми по вул. Басівська ОСОБА_1, в порушення п. «31.4.3 в» ПДР, керував автомобілем ВАЗ 21061 на якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Вказаний висновок суду підтверджуються копіями постанови.

Також судом встановлено, що в порушення вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно заявника не були з'ясовані всі обставини справи, а саме - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен позивач у його вчиненні, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка має містити, поряд з іншим, посилання на нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Однак, жодне з порушень, відповідальність за які визначена ч. 1 ст. 122 КпАП України, в постанові від 15.05.2016 року не наведене, в той же час в постанові зазначене порушення ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України - В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч зазначеній нормі КАС України відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності його дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення та наявності доказів вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого саме ч. 1 ст. 122 КпАП України.

З урахування наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до повноважень місцевого суду як адміністративного суду не належить розгляд по суті справ про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 280, 283 КпАП України, ст.ст. 10, 11, 71, 72, 94, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати як незаконну постанову ПС2№ 495021 від 15 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її повного тексту.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2016 року.

Суддя