Справа № 2-а-613/09/1504
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

04 червня 2010 р.Справа № 2-а-613/09/1504

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Курта Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області на постанову Березівського районного суду Одеської області від 19.05.2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

В С Т А Н О В И Л А :

14.04.2009 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області, в якому просила здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з запереченнями відповідача ознайомлена та не згодна з даними запереченнями, просить слухати справу за її відсутності.

Представник відповідача в письмовому запереченні позов не визнав та вважав його необґрунтованим.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 19.05.2009 року позов задоволений частково; визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про відмову провести доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком ОСОБА_2 у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за 2007 рік - в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в тому числі з урахуванням виплаченого у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян № 530 від 28 травня 2008 року підвищення до пенсії у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає необґрунтованим та просить скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до посвідчення, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005 року №3235-IV, дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року №3367-IV, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року №2195-IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»в зазначеній частині нереалізовані.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 року дати ухвалення рішення Конституційним судом України № 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного суду України Управлінням Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

Отже, судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного суду України Управлінням Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області вказане підвищення позивачеві за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

Крім цього, статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»передбачений порядок визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики і встановлено, що виключено законами України визначається, зокрема, мінімальний розмір пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» закладено вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці 1 ч.1 цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При розрахунку пенсій, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку судової колегії, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

В статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»зазначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд першої інстанції дійшов до висновку щодо періоду здійснення нарахування пенсії за 2007 рік, а саме відповідач повинен був здійснити нарахування пенсії позивачеві у розмірі, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», після прийняття рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, а саме за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року.

Однак, судова колегія не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції щодо періоду стягнення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повинен був врахувати, що річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення прав позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалося право на отримання підвищення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи днем звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів є 14.04.2009 року, а так, із врахуванням положень ст. 99 КАС України судова колегія приходить до висновку, що позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку встановленому цим Кодексом.

Судова колегія вважає доводи позивача щодо необізнаності порушення прав, свобод та інтересів не є поважною причиною пропуску строку та приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 22 травня 2008 року.

З огляду на вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що відповідач повинен був здійснити нарахування пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», після прийняття рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст. 201 КАС України, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197; п.2 ч.1 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області задовольнити частково, постанову Березівського районного суду Одеської області від 19.05.2009 року змінити, виклавши резолютивну частину судового рішення в такій редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволені іншої частині позову відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий: О.В. Джабурія

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1