Справа № 825/444/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/444/16 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А
23 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Кучми А.Ю.
суддів: Безименної Н.В., Епель О.В.
за участю секретаря: Козлової І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та Державної прикордонної служби України щодо призначення до виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у разі настання інвалідності III групи, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити та подати до Міністерства оборони України документи для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни третьої групи, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язання Міністерства оборони України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення щодо призначення до виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни третьої групи, на умовах і в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.1985 по 01.04.1986 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Прикордонних військ КДБ СРСР та 07.12.1986 звільнений з військової служби, згідно наказу Міністра оборони СРСР № 205 від 27.09.1986, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 26.10.1984 (а.с.8,9).
У 1985 році ОСОБА_1 , при виконанні обов`язків військової служби по наданню інтернаціональної допомоги у Демократичній Республіці Афганістан, отримав поранення, мінно-вибухову травму та контузію.
Протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 1012 від 09.04.2014 встановлено, що поранення, мінно-вибухова травма, контузія головного мозку і захворювання пов`язані з виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.10).
Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004248 від 10.09.2014 з 23.07.2014 до 01.10.2015 ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (вперше) (а.с.39).
У відповідності до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 012852 від 16.10.2015, з 01.10.2015 до 01.11.2016 ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (повторно) (а.с.11).
11.06.2015 позивачем на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби, з пакетом відповідних документів (а.с.44).
Листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3009 від 12.06.2015 заява позивача з доданими до неї документами надіслана на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45).
Листом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3386 від 16.06.2015 заява позивача з доданими до неї документами надіслана на адресу директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України (а.с.46).
07.07.2015 Департамент фінансів Міністерства оборони України листом № 248/3/6/1451 повідомив Чернігівський обласний військовий комісаріат про те, що оскільки ОСОБА_1 проходив військову службу та звільнявся з неї з Прикордонних військ Комітету державної безпеки СРСР, то виплата йому одноразової грошової допомоги не може здійснюватись Міністерством оборони України (а.с.47).
22.07.2015 позивач звернувся із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби, та пакетом документів до Голови Державної прикордонної служби України (а.с.15).
Листом № 11/І-3907 від 12.08.2015 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила позивача про те, що Державна прикордонна служба України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, до складу якого входила військова частина НОМЕР_1 , де проходив військову службу позивач. Крім того, зазначила, що позивач на військовому обліку в органах Державної прикордонної служби України не перебуває, будь-які інші правовідносини між органами Державної прикордонної служби України та позивачем відсутні. Таким чином, наявні підстави для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (а.с.16).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України № 2232-ХІІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України № 2011- XII від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011- XII).
Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Згідно з частиною 8 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Судом першої інстанції встановлено, у позивача право на отримання одноразової грошової допомоги виникло 23.07.2014 (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004248 від 10.09.2014 (а.с.39), із заявою до військового комісаріату про виплату йому одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся 11.06.2015 (а.с.44).
Тобто, на підставі частини восьмої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ після встановлення позивачу III групи інвалідності 23.07.2014 і на момент його звернення з відповідною заявою до військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 мав право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги став лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/1451 від 07.07.2015, в якому зазначено, що оскільки позивач проходив військову службу та був звільнений з Прикордонних військ КДБ СРСР, то виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України (а.с.47).
Так, згідно військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 26.10.1984 (а.с.8,9), ОСОБА_1 з 01.10.1985 по 01.04.1986 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Прикордонних військ КДБ СРСР.
У свою чергу, абзацом 9 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Тобто, з вищевказаної норми вбачається, що для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховуються, зокрема, військова служба у прикордонних військах колишнього СРСР, що свідчить про те, що у питаннях соціального захисту військовослужбовці прикордонних військ колишнього СРСР (у даному випадку Прикордонних військ КДБ СРСР) прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням останньому інвалідності III групи, у відповідності до статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 (далі Порядок № 975).
Згідно пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Відповідно пунктами 11-14 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Однак, матеріали справи не містять жодних повідомлень уповноваженого органу на адресу позивача про факт недостатності документів, доданих до заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги.
Вищевказане спростовує доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що позивачем до заяви про виплату йому одноразової грошової допомоги не додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травами або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
У свою чергу, приписами пункту 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу (пункт 14 Порядку № 975).
На виконання наказу Міністра оборони України № 168 від 12.04.2007 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» (далі Наказ № 168) у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
У відповідності до пункту 2 Наказу № 168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що, в силу положень Наказу № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).
Однак, заява позивача, з доданими до неї документами, комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби не розглядалась, пропозиції не формувались, протокол не складався і Міністру оборони України для прийняття рішення не подавався.
З цих підстав, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог і: визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами та зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами.
На підставі ст. 195 КАС України, колегія суддів переглядає постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 в межах апеляційної скарги Міністерства оборони України.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, про те, що у судовому засіданні 16.06.2016, представник Державної прикордонної служби України підтримав оскаржуване рішення суду першої інстанції від 29.03.2016.
З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 29.06.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

О.В. Епель

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.