Справа № 2а-14643/12/2670
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника відповідача Суярко А.С., представників третьої особи Пожарова О.О. та Овчаренка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОН» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОН» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Кременчуцький завод технічного вуглецю» про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2016 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.06.2016.

21.06.2016 до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням директора ТОВ «РЕКОН» у відрядженні. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вирішила його задовольнити та відкласти розгляд справи на 09:10 год 29.06.2016.

О 09:02 год 29.06.2016 до канцелярії Київського апеляційного адміністративного суду було подано клопотання генерального директора ТОВ «РЕКОН», що датоване 24.06.2016, про відкладення розгляду справи, призначеної на 29.06.2016, у зв'язку з тим, що генеральний директор ТОВ «РЕКОН» перебуває на санаторному відпочинку.

З наведеного вбачається, що не зважаючи на те, що ТОВ «РЕКОН» двічі було повідомлено про апеляційний розгляд справи 22.06.2016 та 29.06.2016, явку повноважних представників товариства до апеляційного суду забезпечено не було, з огляду на що колегія суддів у відкритому судовому засіданні 29.06.2016 вирішила розглядати справу за відсутності представників ТОВ «РЕКОН».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25 жовтня 2010 року №1339 та від 24 грудня 2010 року №1562 TOB «Рекон» відмовлено у видачі ліцензії на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку, а саме діяльності з ведення реєстру власників іменних цінних паперів.

28 лютого 2011 року відповідач на підставі доручення від 04 січня 2011 року №05-КП у відношенні Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» (далі - ВАТ «КЗТВ») встановлено порушення пункту 9 розділу VІІІ Положення №1000 в частині не забезпечення ведення системи реєстру власників іменних цінних паперів товариства новим реєстратором, про що складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів №13-КП.

Відповідно до вказаного акта встановлено, що згідно наявної в Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку інформації термін дії ліцензії на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку, а саме діяльності з ведення реєстру власників іменних цінних паперів у TOB «Рекон» сплинув 25 жовтня 2010 року.

Крім цього, на запит Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку Національним дипозитарієм України повідомлено, що TOB «Рекон» та жоден інший реєстратор не передавав до НДУ резервної копії системи реєстру власників іменних цінних паперів та всіх документів системного реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «КЗТВ».

Територіальним управління комісії з цінних паперів та фондового ринку в місті Києві та Київській області проведені дві позапланові перевірки TOB «Рекон», за результатами яких складені акти про відсутність ліцензіата за місцезнаходженням від 04 березня 2011 року та від 07 квітня 2011 року відповідно.

Крім того, відповідно до листа прокуратури Дніпровського району міста Києва від 23 березня 2011 року №54-3247 Комісію проінформовано, що в ході слідчих дій виїмка реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «КЗТВ» у TOB «Рекон» не проводилась у зв'язку з фактичною відсутністю службових осіб TOB «Рекон» за юридичною адресою.

У зв'язку з цим, постановою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2011 року №331-КП на підставі пункту 1 розділу ІХ Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17 жовтня 2006 року №1000, та пункту 1.13 розділу ХVII, підпункту 1 пункту 3 розділу VII, пункту 1 розділу VІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 грудня 2007 року №2272, постановлено: систему реєстру вкладників іменних цінних паперів ВАТ «КЗТВ» () визнати втраченою без можливості її відновлення силами ТОВ «Рекон» (); застосувати у відношенні ВАТ «КЗТВ» () санкцію у вигляді попередження.

Розпорядженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про усунення порушень законодавства про цінні папери від 18 квітня 2011 року на підставі пункту 1 розділу ХIV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій постановлено у термін до 20 червня 2011 року призначити реєстроутримувача, що буде здійснювати відновлення системи реєстру вкладників іменних цінних паперів ВАТ «КЗТВ» та до 23 червня 2011 року письмово проінформувати уповноважену особу Комісії про виконання цього розпорядження.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням подальшої зміни позовних вимог просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2011 року №331-КП в частині визнання втраченою системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «КЗТВ» без можливості її відновлення силами ТОВ «Рекон»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача про усунення порушень законодавства про цінні папери від 18 квітня 2011 року №105-КП.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року у справі №2а-14643/12/2670 позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року №К/800/36048/13 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з 25 жовтня 2010 року позивач не мав статусу реєстроутримувача; правомірність постанови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2011 року №331-КП встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2011 року по справі №2а-6942/11/2670, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року та Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2014 року. Суд першої інстанції також зазначив, що оскаржувані постанова та розпорядження є актами індивідуальної дії, які містять приписи, адресовані виключно для ВАТ «КЗТВ», що виключає можливість порушення даними постановами охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

Вирішуючи спір, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Матеріалами справи підтверджується, що предмет оскарження у справі № 2а-6942/11/2670 (постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2011, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013, ухвала Вищого адміністративного суду України від 02.04.2014 (пров. № К/800/12804/13)) є аналогічним предмету даної справи - скасування постанови від 18 квітня 2011 року №331-КП та розпорядження від 18 квітня 2011 року №105-КП відповідача (т. 1 а.с. 183-204).

При цьому у вказаній справі брали участь особи, які є учасниками процесу і у даній справі, зокрема: ТОВ «РЕКОН» (як особа, яка зверталася із апеляційною та касаційною скаргами), ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» (як третя особа), Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку (як відповідач, якого у даній справі ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.03.2016 було замінено правонаступником - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку).

Розглядаючи позовні вимоги про скасування постанови від 18 квітня 2011 року №331-КП та розпорядження від 18 квітня 2011 року №105-КП відповідача, адміністративні суди у справі № 2а-6942/11/2670 дійшли висновку про відмову у їх задоволенні та, зокрема, зазначили:

- «відповідач при прийнятті оскаржуваних розпорядження та постанови діяв в межах своїх повноважень та на підставі законів України та Конституції України, тому вони є правомірними та підлягають виконанню» (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013);

- «відповідач при прийнятті оскаржуваних рішення та постанови діяв в порядку, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством» (ухвала Вищого адміністративного суду України від 02.04.2014).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це, правомірність оскаржуваних розпорядження та постанови не підлягає доказуванню у рамках даної справи, так як їх відповідність нормативним вимогам встановлена судовими рішеннями у справі № 2а-6942/11/2670. Обставини, на які позивач посилається в апеляційній скарзі було спростовано судами апеляційної та касаційної інстанції в рамках вказаної справи, з огляду на що, колегія суддів їх відхиляє.

Не заслуговують на увагу також і посилання позивача в апеляційній скарзі на не зазначення у постанові суду першої інстанції підстав для прийняття чи відхилення доводів, так як в силу відсутності обов'язку доказування, враховуючи наявність відповідних преюдиціальних судових рішень, дослідження правомірності прийняття оскаржуваних рішень у даній справі не здійснюється.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на відсутність факту порушення прав чи інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, зазначивши, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Дійсно, оскаржувані постанова та розпорядження є актами індивідуальної дії, які містять приписи, адресовані виключно для ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», що виключає можливість порушення даними постановами охоронюваних законом прав та інтересів позивача. Крім того, колегія суддів апеляційного суду бере до уваги те, що ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» (особа, відносно якої прийнято оскаржувані рішення) заперечує проти адміністративного позову (т. 1 а.с. 185-191)

З огляду на викладене, враховуючи встановлену судами у справі № 2а-6942/11/2670 правомірність оскаржуваного розпорядження та постанови, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКОН» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 30 червня 2016 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.