Справа № 760/2305/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-261/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності в порушення вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та зобов`язати відповідача призначити і виплатити йому таку одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день встановлення інвалідності за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення, виходячи із складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що він проходив військову строкову службу, звільнений у відставку за станом здоров`я 14 листопада 1998 року.

З 16 жовтня 2013 року йому була встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

22 січня 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про направлення його документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Листом від 29 січня 2016 року йому було відмовлено у задоволенні заяви вищестоящим органом військового управління.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 06 квітня 2016 року у якості третьої особи у справі залучено Кіровоградський обласний військовий комісаріат.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримав та просив його заовольнити.

Представник відповідача у судове засідання позов не з`явився, хоча його було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Від третьої особи до суду надійшли заперечення з проханням розглядати справу за відсутності її представника та відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що строк позовної давності позивачем пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Позивач звільнений з військової служби у запас за пунктом 65 підпункт «В» (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу, 24 листопада 1998 року (а.с. 11).

Згідно з даними виписки із акта огляду МСЕК 19 листопада 2013 року позивачу встановлена друга група інвалідності з 16 жовтня 2013 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена до 01 грудня 2015 року (а.с. а.с. 17,18).

Також, судом встановлено, що 22 січня 2016 року позивач звернувся до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (а.с. 9).

Листом від 29 січня 2016 року військовий комісар Кіровоградського обласного військового комісаріату повідомив Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, так як відсутні підстави для такої виплати, оскільки позивачем інвалідність була отримана у 2013 році, а дія Закону, на підставі якого здійснюється виплата такої допомоги, поширюється тільки на військовослужбовців, які отримали первинно інвалідність після 01 січня 2014 року. У зв`язку з викладеним документи ОСОБА_1 поверталися без реалізації.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку, затвердженого вказаною вище Постановою № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 року №499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи згідно з визначеним там переліком.
Відповідно до пункту 11 Положення про військові комісаріати, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року № 389 районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.
За змістом пункту 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 року №499 рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги приймає головний розпорядник коштів.
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, наведеними вище положеннями чинного законодавства чітко розмежовані повноваження уповноваженого органу (військового комісаріату) та головного розпорядника бюджетних коштів, тобто Міністерства оборони України.
З матеріалів справи не вбачається, що уповноважений орган (військовий комісаріат) подавав відповідний висновок до розпорядника бюджетних коштів (Міністерства оборони України).
З поданих відповідачем та третьою особою до суду заперечень на позов видно, що до Міністерства оборони України у передбаченому законодавством порядку документи щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги не надходили.
Таким чином, судом встановлено, що у передбаченому законодавством порядку відповідачем не розглядався поданий уповноваженим органом висновок та з цього приводу не приймалося відповідне рішення, а тому вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та зобов`язання відповідача провести нарахування і виплату йому одноразової грошової допомоги, є передчасними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499, Законом України від 04.04.06 №3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», ст. 183-2 КАС України,
п о с т а н о в и в :
У позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн