Справа № 826/23808/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2016 року № 826/23808/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчини дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Відповідач 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (надалі - Відповідач 2) третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" (надалі - третя особа) з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: визнати протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемними транзакції (операції) від 28.11.2014 року по перерахуванню коштів в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 від юридичної особи - клієнта Банку ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» (), що була здійснена з призначенням платежу «Оплата по дог. безвідсоткової позики № 4 від 24.11.14 р. без ПДВ», а також Договору банківського вкладу № 008-07976-291214 від 29.12.2014 року; встановити відсутність у Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича повноважень щодо списання з відкритих на ім'я ОСОБА_1 рахунків в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» належних мені грошових коштів у розмірі 151 846,99 грн., на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС»; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення сум, що підлягають відшкодуванню, за рахунок ОСОБА_1, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 151 843,26 (сто п'ятдесят одна тисяча вісімсот сорок три гривні 26 копійок) гривень; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, м. Київ, бульв. Т. Шевченка. 33-Б) здійснити відшкодування коштів за вкладом в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 151 843,26 (сто п'ятдесят одна тисяча вісімсот сорок три гривні 26 копійок) гривень.

Представником Позивача 31.03.2016 р. подано до Суду клопотання про визнання всіх наданих представниками Відповідача-2 за довіреністю доказів (в тому числі, але не обмежуючись, надані в усній формі під час судових засідань, надані та долучені до матеріалів справи письмові докази, заперечення на позовну заяву тощо), як неналежних, у зв'язку з чим не брати їх до уваги при розгляді справи по суті та прийнятті судового рішення, оскільки, на думку Позивача, представник Відповідача-2 за довіреністю не мав належних і достатніх повноважень представляти інтереси Відповідача-2 в судових засіданнях по даній справі, підписувати заперечення на позовну заяву.

Статтею 56 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні копії довіреностей від 05.10.2015 (термін дії до 05.01.2016), від 29.02.2016 (термін дії до 05.04.2016), згідно яких Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК", який діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації AT "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" та постанови Правління Національного Банку України від 02 жовтня 2015 року за № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", уповноважує ОСОБА_3 здійснювати представництво інтересів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в питаннях, що стосуються діяльності Публічного акціонерного товариства " ДЕЛЬТА БАНК", в судах всіх інстанцій з усіма правами, які надані законом стороні у справі тощо.

На підставі вищевикладеного Суд приходить до висновку, що твердження представника Позивача про відсутність у представника Відповідача-2 за довіреністю повноважень представляти інтереси Відповідача-2 є помилковими твердженнями, а клопотання не підлягає задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем 2 в порушення норм чинного законодавства, не включено Позивача до переліку і в подальшому до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Акціонерного товариства "Дельта Банк" за рахунок Фонду з підстав визнання договору вкладу нікчемним.

Представник Відповідача 1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі,

В обґрунтування заперечень Відповідач 1 зазначає, що ним не включаються вкладники до Загального реєстру, а лише затверджується Загальний реєстр на підставі переліку або додаткової інформації, що надається уповноваженою особою Фонду, а тому, враховуючи, що Позивача не включено Відповідачем до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то останній вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмовому запереченні.

В обґрунтування заперечень Відповідач 2 зазначає, що під час перевірки було встановлено, що договори банківських вкладів, укладені між банком та фізичними - особами після 16.01.2015 року включно, є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону, оскільки, переказ юридичною особою коштів з власних поточних рахунків на поточний (картковий) рахунок фізичної особи - клієнта банку було вчинено в період дії Постанови Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних", якою були запровадженні обмеження у діяльності банку.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи та заперечень на позовну заяву не надав.

До Суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, в яких останній позовні вимоги Позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У відповідності до частини 6 статті 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2014 р. Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" відкрито рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1, що підтверджується Заявою №002-07879-241114 від 24.11.2014 р.

За умовами вищезазначеної Заяви Банк зобов'язується відкрити та обслуговувати поточний рахунок, операцій за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого банк відкрив Позивачу поточний рахунок НОМЕР_1.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Юнівес" (Позикодавець), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Позичальник), з іншої сторони, 24.11.2014 р. укладено Договір безвідсоткової позики № 4 на суму 200 000,00 грн.

Як вбачається матеріалами справи та не заперечується сторонами від ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в АТ "Дельта Банк" на ім'я ОСОБА_1, були перераховані кошти в розмірі 200 000,00 грн.

Крім того, між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Банк), з однієї сторони, та Позивачем (Вкладник), з іншої сторони, 29.12.2014 р. укладено Договір № 008-07976-291214 банківського вкладу (Депозит) «Лояльний» у гривнях на суму 120 000,00 грн. та залучається строком з моменту зарахування вкладу на рахунок по 28.01.2015 включно під 13 відсотків річних та зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору (п.п. 1.2, 1.4 та п. 1.8 Договору № 008-07976-291214).

Відповідно до платіжного доручення від 29.12.2014 № 43788175, ОСОБА_1 із власного поточного рахунку № НОМЕР_2 на власний вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 перерахувала кошти в розмірі 120 000,00 грн.

В матеріалах справи міститься Довідка про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк за вих.. №05-2996649 від 10.06.2015 р., з якої вбачається, що на ім'я Позивача в даному банку відкрито два рахунки: № НОМЕР_2 у валюті гривня, що станом на 10.06.2015 року на рахунку обліковується залишок коштів у розмірі 3 294,48 гривень; НОМЕР_1 у валюті гривня, що станом на 10.06.2015 року на рахунку обліковується залишок коштів у розмірі 31 846,99 гривень.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 11 червня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків.

Листом № 9294/170 від 29.09.2015 р. Публічне акціонерне товариства "Дельта Банк" повідомило Позивача про те, що транзакції (операції) по перерахуванню коштів від 28.11.2014 в сумі 200 000,00 грн. на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 від юридичної особи - клієнта банку ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" (), що була здійснена з призначенням платежу "Оплата по дог. безвідсоткової позики № 4 від 24.11.2014 р. Без ПДВ", а також договір банківського вкладу № 008-07976-291214 від 29.12.2014 р., на який були залучені кошти, отримані внаслідок зазначених нікчемних транзакцій, згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемними.

Позивач, вважаючи протиправним рішення про нікчемність транзакцій та договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014та вважаючи, що його має бути включено до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", звернулася з відповідним позовом до Суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Cуд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

В силу ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано частиною першою статті 26, частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; пунктами 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ, пунктами 2, 3 та 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

Відповідно до наведених норм вказана процедура включає наступні етапи: складення протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; затвердження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обов'язок Фонду безпосередньо або уповноваженої особи Фонду у разі делегування їй повноважень щодо забезпечення перевірки правочинів (договорів) на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними; підстави для визначення правочинів (договорів) нікчемними; право повідомляти сторони за договорами про нікчемність договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів встановлено частинами другою та третьою статті 38 та пунктом 4 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до Наказу № 822 від 18.09.2015 р., застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів на рахунки фізичних осіб з рахунків юридичних осіб та ФОП (перелік наведений в додатку № 1), зокрема, операцій по перерахуванню коштів від 28.11.2014 р. в сумі 120 000,00 грн. на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 від юридичної особи - клієнта банку ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" (), а також договору банківського вкладу № 008-07976-291214 від 29.12.2014 на який були залучені кошти, отримані внаслідок зазначених нікчемних транзакцій.

У письмових запереченнях на позов, Відповідач 2 зазначає, що правочин, укладений між Позивачем та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та операції по перерахуванню коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача було визнано нікчемним на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З аналізу договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014 вбачається, що він не містить в собі жодних умов, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за зазначеним договором передбачають відкриття рахунку вкладника, нарахування процентів, а також повернення суми вкладу та виплату нарахованих процентів.

Крім того, Відповідач 2 не надав Суду доказів, що договір безвідсоткової позики № 4 від 24.11.2015, укладений між ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" та Позивачем, був визнаний в судовому порядку недійсним, а тому Відповідачем 2 не доведено, що операції по перерахуванню ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача суперечать законодавству, оскільки умовами договору № 008-07976-291214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 24.11.2014 р. не заборонено зарахування коштів на поточний (картковий) рахунок від третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач 2 дійшов висновку про нікчемність операцій по перерахуванню ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача та договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014, оскільки діяла постанова Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 "Про віднесена ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних", що на думку Відповідача 2 свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.

Як вбачається із заперечень Відповідача 2, постановою Національного банку України від 30.10.2014 № 692/БТ "Про віднесена ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії проблемних якою, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Відповідач зазначає, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб керівників структурних підрозділів ПАТ "Дельта Банк" повідомлено про обмеження застосовані вказаною постановою - 15.01.2015 р., в той час як договір банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 був укладений 29.12.2014 р., а операції по перерахуванню ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача були вчинені 28.11.2014 р., тобто після повідомлення керівництва ПАТ "Дельта Банк" про існування постанови Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ "Про віднесена ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних".

Частиною шостою статті 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено право Національного банку України запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку, Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому. Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства затвердженого постановою Правління національного банку України № 346 від 17.08.2012 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2012 р. за № 1590/21902 встановлено, що Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку.

Згідно з пунктами 5.2, 5.3 розділу 5 зазначеного Положення Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, вказаними законодавчими актами не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Крім того, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, а, отже, ані Позивач, ані третя особа не могли знати про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних, більше того, на момент вчинення спірних транзакцій та укладання спірного договору, навіть банк не повідомив сторін про існування такої постанови.

Суд встановив, що кошти у сумі 120 000,00 грн. надійшли на вкладний (депозитний) рахунок Позивача із його власного поточного рахунку, що відповідає умовам договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014, а саме: пункту 1.8, згідно якого зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що кошти були зараховані на вкладний (депозитний) рахунок, відкритий на ім'я Позивача. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення від 29.12.2014 № 43788175. На платіжному дорученні містяться підписи уповноваженої особи банку та відтиски штампу банківської установи, із зазначенням МФО та ідентифікаційного коду банку. Доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, суду надано не було.

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими посилання Відповідача 2 на пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як на підставу для віднесення договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014 та операцій по перерахуванню ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача до нікчемних.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним рішення Відповідача 2 щодо визнання нікчемними транзакцій по перерахуванню ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" коштів на поточний (картковий) рахунок Позивача та договору банківського вкладу (депозиту) № 008-07976-291214 від 29.12.2014 р.

Як вбачається з наказу № 822 від 18.09.2015р., Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" Кадиров В.В., керуючись частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів на рахунки фізичних осіб з рахунків юридичних осіб та ФОП (перелік наведений в додатку № 1) для чого зобов'язав у строк до 25.09.2015 забезпечити повернення коштів з депозитних, поточних (карткових) рахунків фізичних осіб - отримувачів коштів на рахунки юридичних осіб та ФОП, які здійснили операції по перерахуванню коштів на поточні (карткові) рахунки фізичних осіб, згідно до реєстру операцій, наведеному в додатку № 1.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно із частиною десятою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду.

На підставі вищевикладеного, Суд приходить до висновку, що, в даному випадку, позовна вимога про встановлення відсутності в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича повноважень щодо списання з відкритих на ім'я Позивача рахунків в АТ "Дельта Банк" належних йому грошових коштів у розмірі 151 843,26 грн. на користь ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес", не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, Відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо зобов'язання Відповідача 2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі за вкладів в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України №К/800/16057/15 від 09.06.2015.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів позивачу за вкладом в АТ "Дельта Банк" спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів Позивача, які на час розгляду справи не були порушені, Суд приходить до висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемними транзакції (операції) від 28.11.2014 року по перерахуванню коштів в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 від юридичної особи - клієнта Банку ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» (), що була здійснена з призначенням платежу «Оплата по дог. безвідсоткової позики № 4 від 24.11.14 р. без ПДВ», а також Договору банківського вкладу № 008-07976-291214 від 29.12.2014 року

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення сум, що підлягають відшкодуванню, за рахунок ОСОБА_1, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 151 843,26 (сто п'ятдесят одна тисяча вісімсот сорок три гривні 26 копійок) гривень.

4. В іншій частині позовних відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук