Справа № 305/1610/14а,2а/305/22/14
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 876/9754/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, яким з врахуванням уточнення позовних вимог просили: визнати протиправними дії посадових осіб відповідача в частині включення в Погосподарській книзі 1986-1990 р.р. АДРЕСА_1, ОСОБА_3, особовий рахунок НОМЕР_1, в розділі IV «Земля, яка знаходиться в особистому користуванні господарств (в сотих гектара): станом на 1.VI. 1987 року у графі «всього земель» відомостей « 0,07», станом на 1.VI. 1988 року у графі «всього земель» відомостей « 0,07», станом на 1.VI. 1989 року у графі «всього земель» відомостей « 0,07», у графі «втому числі під забудовами, чагарниками, лісами, ярами, балками, громадськими дорогами» відомостей « 0,01», станом на 1.VI. 1990 року у графі «всього земель» відомостей « 0,07», у графі «втому числі під забудовами, чагарниками, лісами, ярами, балками, громадськими дорогами» відомостей « 0,01»; зобов'язати відповідача внести у даний Розділ IV наступні відомості: станом на 1.VI. 1987 року у графі «всього земель» записати « 0,07», станом на 1.VI. 1988 року у графі «всього земель» записати « 0,07», станом на 1.VI. 1989 року у графі «всього земель» записати « 0,07», у графі «в тому числі під забудовами, чагарниками, лісами, ярами, балками, громадськими дорогами» записати « 0,01», станом на 1.VI. 1990 року у графі «всього земель» записати « 0,07», у графі «в тому числі під забудовами, чагарниками, лісами, ярами, балками, громадськими дорогами» записати « 0,01»; визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 02.07.2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду»; зобов'язати відповідача розглянути на черговій сесії сільської ради питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність приблизною площею 0,11 га, що розташована на території Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області для обслуговування спадкового житлового будинку АДРЕСА_1

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що внесення посадовими особами органу місцевого самоврядування у дану погосподарську книгу відносно особового рахунку НОМЕР_1 відомостей, які не відповідають дійсності, являються протиправними діями суб'єкта владних повноважень із зобов'язанням останнього вчинити певні дії для відновлення попереднього стану даного особового рахунку.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з врахуванням роз'яснень, наданих Конституційним судом України в рішенні від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009, сільська рада не може вносити змін до погосподарських книг, оскільки відомості в цих книгах встановлювали юридичні факти про наявність в особи земельної ділянки певної площі і на підставі цих даних подавались відповідні дані, готувались звіти. Апелянт вважає, що не можливо після виникнення певних правовідносин пізнішим рішенням сільської ради вносити зміни щодо права особи, яке виникло та існувало раніше. Крім того, на думку апелянта, відповідно до положень ст. ст. 18, 19, 21 Кодексу адміністративного судочинства України справа підсудна не Рахівському районному суду Закарпатської області, а Закарпатському окружному адміністративному суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються у рівних частинах співвласниками нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.10.2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, треті особи - КП «Бюро технічної інвентаризації Рахівської районної ради Закарпатської області, Служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання недійсними довіреності та договорів дарування, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на все спадкове майно, в тому числі на житловий будинок разом з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, яке належало в цілій частині на праві приватної власності ОСОБА_1

Також рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12.04.2013 року скасовано рішення Виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 04.04.1997 року № 19 про надання ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки розміром 0,115 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2; визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий 07.05.1997 року на ім'я ОСОБА_6, на земельну ділянку розміром 0,11 га, яка розташована на території Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області та відведена для обслуговування жилого будинку та господарських споруд; визнано недійсним Договір дарування земельної ділянки площею 0,0500 га, розташованої по АДРЕСА_2 укладений 26.01.2007 року між ОСОБА_6 (дарувальник) та ОСОБА_8 (обдарований); визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 25.05.2007 року на ім'я ОСОБА_8, на земельну ділянку площею 0,0561 га, відведену для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та розташовану по АДРЕСА_2; витребувано з володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_8 земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дану земельну ділянку у стані, що існував до порушення цивільного права; скасовано державну реєстрацію Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2 виданого 07.05.1997 року на ім'я ОСОБА_6, на земельну ділянку розміром 0,11 га, яка розташована на території Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області; скасовано державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 25.05.2007 року на ім'я ОСОБА_8, на земельну ділянку розміром 0,0561 га, яка розташована по АДРЕСА_1; відмовлено у задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності у рівних частинах на земельну ділянку площею 0,11 га, що розташована по АДРЕСА_1

Як вбачається з мотивувальної частини даного рішення апеляційного суду, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині визнання за ними права власності у рівних частинах на вказану земельну ділянку було відмовлено в зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка не була приватизована спадкодавцем - ОСОБА_1, тому до позивачів перейшло лише право користування цією земельною ділянкою.

Представник позивачів ОСОБА_4 з врахуванням зазначених судових рішень звернувся до відповідача із заявою про надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту відведення для отримання в приватну власність земельної ділянки приблизною площею 0,11 га, що розташована по АДРЕСА_1, для обслуговування успадкованого житлового будинку, господарських будівель та споруд.

За результатами розгляду даної заяви Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області прийняла рішення від 02.07.2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду», згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду площею 0,01 га, що розташована на території АДРЕСА_1 для обслуговування успадкованого житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Також Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області листом від 07.07.2014 року № 190 повідомила представника позивачів про те, що передача ділянки безоплатно у власність іноземцям та особам без громадянства чинним законодавством не передбачена.

Таким чином, сільська рада фактично відмовила позивачам у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення зазначеної земельної ділянки у власність, а надала дозвіл на розробку такого проекту для отримання ділянки в оренду, а також визначила площу ділянки в розмірі 0,01 га, а не приблизно 0,11 га, як просив представник позивачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 120 цього Кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до змісту наведених норм іноземці мають право на отримання у приватну власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення у випадку, коли на них розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності, зокрема, в зв'язку з прийняттям спадщини.

Також, як зазначено вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються співвласниками у рівних частинах нерухомого майна, а саме житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1.

Враховуючи наведені вище обставини та положення Земельного кодексу України, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачі мають право на отримання саме в приватну власність земельної ділянки по вул. Трибушанській, 31 в с. Ділове, оскільки на ній розміщене нерухоме майно, яке отримане ними в порядку спадкування та перебуває у їх спільній частковій власності, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача ОСОБА_1.

При цьому, згідно з відомостями, наявними в погосподарській книзі АДРЕСА_1, присадибна земельна ділянка, виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, не перебувала в оренді і згідно записів в розділі IV особового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_3, сестрою спадкодавця ОСОБА_1, значиться, як земля, яка знаходиться в особистому користуванні господарства.

Щодо площі зазначеної земельної ділянки колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з даними особового рахунку НОМЕР_1 погосподарської книги с. Ділове, головою сім'ї домоволодіння АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадкоємцем її майна на час відкриття спадщини являвся ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1669, виданим 03.06.1988 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, копія якого наявна в матеріалах справи.

На день відкриття спадщини за дворогоподарством АДРЕСА_1 була закріплена земельна ділянка площею 0,07 га, в тому числі, 0,01 га під забудовами.

Як вбачається з листа архівного відділу Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 18.04.2012 року № 149, Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області у 1987 році не приймала рішень щодо вилучення зазначеної земельної ділянки чи її частини від ОСОБА_3, ОСОБА_9 чи ОСОБА_1

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, у позивачів наявне право на земельну ділянку, на якій розміщений жилий будинок, що перебуває у їх спільній частковій власності, площею не менше 0,07 га.

При цьому, колегія суддів враховує, що спір між сторонами щодо розміру земельної ділянки, яку позивачі просять надати у власність, виник, зокрема, в зв'язку з наявністю суперечливих відомостей у зазначеній вище погосподарській книзі.

Як встановив суд першої інстанції за наслідками огляду оригіналу Погосподарської книги с. Ділове Рахівського району Закарпатської області за 1986-1990 роки, по особовому рахунку НОМЕР_1, (житловий будинок АДРЕСА_1), головою дворогосподарства являлася ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, угорка, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В розділі ІІІ «Забудови, які являються особистою власністю господарства» станом на 1.I.1986 року зазначений житловий будинок 1938 року побудови, загальною площею 96 кв. м, стіни кам'яні, покрівля етерніт.

В розділі IV «Земля, яка знаходиться в особистому користуванні господарства (в сотих гектара)» станом на 1.I.1986 року і на 1.VI.1986 року зазначено всього земель 0,07, в тому числі під забудовами 0,01, станом на 1.VI.1987 року і станом на 1.VI.1988 року всього земель - прочерк, в тому числі під забудовами 0,01, станом на 1.VI.1989 року всього земель - прочерк, в тому числі під забудовами - запис відсутній, станом на 1.VI.1990 року всього земель 0,07 (запис внесено олівцем), в тому числі під забудовами - запис відсутній.

Як встановив суд з пояснень представника відповідача, на час смерті ОСОБА_3 сільська рада відповідно до чинного на той час законодавства не була власником (користувачем) та розпорядником земель, оскільки дана земельна ділянка не являлася землями територіальної громади, а розпорядником земель являвся колгосп «Нове життя».

Проте, як вбачається з листів архівного відділу Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 10.09.2014 року № 115 та від 18.04.2012 року № 149, Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області і загальні збори уповноважених колгоспників колгоспу «Нове життя» у 1987 році не приймали рішень відносно ОСОБА_3, в тому числі щодо вилучення земель з дворогосподарства АДРЕСА_1

Порядок ведення погосподарського обліку у 1986-1990 роках був визначений Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановами Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року 5-24/26 та від 25.05.1990 року № 69.

На час вирішення справ судом першої інстанції ведення погосподарського обліку регулювалось Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міський радах, затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 08.12.2010 року № 491 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.01.2011 року за № 9/18747, який втратив чинність на підставі наказу Державної служби статистики України від 11.04.2016 року № 56 «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міський радах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.05.2016 року за № 689/28819, який є чинним на даний час.

Нормами зазначених інструкцій передбачено, що ведення погосподарського обліку здійснюється уповноваженою особою, призначеною відповідною місцевою радою, а всі записи робляться чітко, внесені зміни й уточнення обґрунтовують, завіряють підписом особи, що відповідає за об'єкт погосподарського обліку, та уповноваженої особи, що здійснювала запис, а там, де це передбачено, також підписом члена особистого селянського господарства. Поряд зі своїм підписом уповноважена особа проставляє свої прізвище та ініціали.

Таким чином, нормами зазначених нормативних актів визначено, що забезпечення ведення погосподарського обліку покладено на відповідний орган місцевого самоврядування, всі записи в книгах погосподарського обліку повинні відповідати фактичним обставинам, а також даними Інструкціями передбачено можливість внесення змін, уточнень та виправлень до цих даних.

Такі виправлення, на думку колегії суддів, можуть вноситись, зокрема, у випадку встановлення невідповідності відомостей погосподарського обліку фактичним даним щодо об'єктів обліку, в тому числі на виконання судового рішення.

Враховуючи, що під час розгляду даної справи судом встановлено факти неналежного ведення Діловецькою сільською радою Рахівського району Закарпатської області погосподарського обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 - житловий будинок АДРЕСА_1 в с. Ділове, де головою дворогосподарства являлась ОСОБА_3, в частині розміру земельної ділянки, яка знаходиться в особистому користуванні господарства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внесення відомостей, які не відповідають дійсності, являються протиправними діями суб'єкта владних повноважень.

При цьому, колегія суддів вважає, що неналежне ведення погосподарського обліку в подальшому спричинило порушення прав позивачів при реалізації ними свого права на отримання у власність земельної ділянки, тому суд першої інстанції правильно та обґрунтовано зобов'язав відповідача вчинити дії для відновлення попереднього стану зазначеного особового рахунку шляхом внесення відповідних змін в погосподарські книги.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2014 року у справі № 305/1610/14-а за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 08.06.2016 року