Справа № 2-а-1722/09/1421
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-1722/09/1421

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Козаченко Р.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»за 2006-2008 роки,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2008 року, та про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_6 являється пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання дій протиправними, стягнення підвищення до пенсії дітям війни за 2006 рік та за період: з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року та з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року в звязку з необґрунтованістю позовних вимог. Відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання дій протиправними, стягнення підвищення до пенсії дітям війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_6 підвищення до пенсії дітям війни згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року ОСОБА_6 щомісячного підвищення до пенсії дітям війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області надалі здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_6 щомісячного підвищення до пенсії дітям війни у відповідності до чинного на момент виплати Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивачка має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати позивачці у 2006 та у 2007 роках відповідачем не проводились, а в 2008 році було нараховано 10% від прожиткового мінімуму.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункти 17 ст. 77, а ст. 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивачки, що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційним положення пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»щодо зупинення на 2007 рік дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визнав право позивачки на підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Подібні до 2007 року відносини склались і в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України 22 травня 2008 року.

Отже, позивачка відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на підвищення пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка звернулась до суду з позовом 23 березня 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року), позивачкою було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 23 березня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується дітей війни відповідно до статті 6 закону, є непереконливими.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: