Справа № П/811/623/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Справа № П/811/623/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального сервісного центру №3541 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить зобов'язати відповідача негайно завершити розпочату 07.05.2016 року державну реєстрацію автомобіля Mersedes Citan НОМЕР_2, без вимагання додаткового сертифікату відповідності, та подати до суду звіт про виконання рішення суду протягом 7 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.05.2016 р. він придбав у ТОВ "Фонтан-Авто" розмитнений автомобіль Mersedes, та в той же день мав намір його зареєструвати у Сервісному центрі реєстрації автомобілів м. Луцька. Водночас, у проведені державної реєстрації такого автомобіля було відмовлено. Як зазначив позивач, причиною відмови стала телеграма - повідомлення Головного сервісного центру МВС України про те, що згідно листа Мінекономрозвитку від 21.03.2016 р. № 3431-05/9501-03 щодо сертифікації дорожніх транспортних засобів, не повинно прийматися до реєстрації сертифікати, видані після 01.01.2016 р. іншими суб'єктами, крім зазначених у додатку.

Як вказав позивач, 07.05.2016 р. в усному порядку працівниками ТСЦ №3541 також відмовлено в проведені державної реєстрації ТЗ з посиланням на наведену телеграму та лист Мінекономрозвитку від 21.03.16 р. №3431-05/9501-03. Однак, не зважаючи на вищевказане, 19.05.2016 р. позивачем направлено претензію щодо відновлення порушеного права з вимогою здійснити реєстрацію ТЗ, на яку 25.05.2016 р. отримано відповідь-відписку, з якої неможливо встановити, на яких підставах ґрунтується відмова у завершенні такої реєстрації. Відтак, станом на 30.05.2016 р. позивач не має можливості зареєструвати придбаний автомобіль, що й стало підставою звернення до суду.

Заперечуючи проти позову представник відповідача посилався на те, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 09.06.2011 № 738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання". Відповідно до вимог Постанови, відповідними наказами Мінінфраструктури встановлено перелік органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів. Отже з 01.01.2016 старий порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації припинився та здійснюється за новими правилами, а всі сертифікати відповідності і свідоцтва про визнання відповідності на нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, вузли та агрегати і частини до них, які видані в Українській державній системі сертифікації продукції - Системі сертифікації УкрСЕПРО до, 01.01.2016 р. залишаються чинними до закінчення терміну їх дії. А тому, для проведення державної реєстрації вказаного в позовній заяві автомобіля, позивачу необхідно надати до територіального сервісного центру документи, передбачені вимогами п.8, п.10, п. 28, п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (а.с.31-35).

У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участі у справі, подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.05.2016 р. позивач, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №86/2016 (а.с.11-12), придбав у ТОВ "Фонтан-Авто" розмитнений автомобіль марки Mersedes-Benz Citan, № кузова: НОМЕР_2, 2013 року виготовлення (ВМД №205070001/2016/001070 від 21.03.2016 р.).

Разом з митними документами і договором продажу позивачу передано Сертифікат відповідності автомобіля вимогам ДСТУ, Правил ЄЕК ООН, Регламенту ЕС 715/2007 Євро5, виготовлений на бланку Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО" № UА1.174.0015851-16 від 21.03.2016 р., який проходив процедуру митного оформлення автомобіля, був підставою митного дозволу ввезення авто для вільного використання. Термін дії даного сертифікату - до 20.03.2017 р. (а.с.6).

Так, 07.05.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення операції "Первинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону" (№ заяви 91143441 від 07.05.2016 р.). До заяви додано наступні документи: ВМД № 205070001/2016/001070 від 21.03.2016 р., договір купівлі-продажу №86/2016 від 06.05.2016 р. (а.с.8-12).

Як зазначив позивач у державній реєстрації ТЗ відмовлено.

19.05.2016 р. позивачем не адресу відповідача направлено Претензію, згідно якої позивач вимагав негайно завершити державну реєстрацію автомобіля Mersedes Citan НОМЕР_2, на підставі заяви №91143441 від 07.05.2016 р. (а.с.59).

25.06.2016 р. за №720 відповідач, на запит від 19.05.2016 р., повідомив позивачу те, що державна реєстрація ТЗ повинна здійснюватися за наявності одного з таких документів:

- сертифікат відповідності, виданий виробником або його уповноваженим представником на підставі сертифіката типу транспортного засобу у відповідності до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Мінінфраструктури від 17.08.12 №521, зареєстрованим в Мін'юсті 14.09.12 за №1586/21898;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий у відповідності до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 17.08.12 №521, зареєстрованим в Мін'юсті 14.09.12 за №1586/21898;

- сертифікат відповідності дорожнього транспортного засобу, виданий в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО) до 1 січня 2016 року (а.с.60).

У поданих до суду запереченнях представник відповідача посилався на те, що з 01.01.2016 старий порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації згідно із Декретом КМУ від 10.05.1993 р. №46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію" припинився і здійснюється за новими правилами, а сертифікати відповідності і свідоцтва про визнання відповідності на нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, вузли та агрегати і частини до них, які були видані в Українській державній системі сертифікації продукції - Системі сертифікації УкрСЕПРО до, 01.01.2016 р., залишаються чинними до закінчення терміну їх дії. А тому, для проведення державної реєстрації вказаного в позовній заяві автомобіля, що перебував в експлуатації та ввезений на митну територію України, позивачу необхідно надати до ТСЦ документи, передбачені вимогами п.8, п.10, п.28,п.29 Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон), закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Статтею 30 цього Закону передбачено, що конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів і стандартів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а нормативно-технічна документація має бути узгоджена з відповідними уповноваженими державними органами. Перед початком серійного виробництва транспортних засобів або їх складових частин проводяться спеціальні випробування і за їх позитивними наслідками видається сертифікат встановленої форми. Сертифікаційні випробування проводяться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 31 Закону № 3353-ХІІ, транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Статтею 34 Закону №3353-ХІІ визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 р. було затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", згідно пункту 1 якого визначено, що цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно із п. 6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.

Пунктом 8 цього Порядку встановлено те, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем органам МВС.

Згідно п. 10 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Отже, Порядком не визначено види сертифікатів відповідності та ким вони мають бути видані.

Згідно до п.15 Порядку, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв'язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України "Про судову експертизу" порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.

На зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається (п. 16 Порядку).

Згідно п.п.28, 29 Порядку, ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

У разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

Отже, реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 р. № 46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію" (в редакції, з 10.02.2016 р.) передбачено, що сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб'єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Згідно ст. 15 Декрету, обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов'язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Відповідно із ст.16 Декрету, під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

09.06.2011 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання", згідно п. 1 якої (в редакції з 03.04.2016 р.) установлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Пунктом 3 постанови визначено, що сертифікат відповідності видається:

- виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання;

- уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Як зазначалось судом, 06.05.2016 р. позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №86/2016 (а.с.11-12), укладеного з ТОВ "Фонтан-Авто", придбав розмитнений автомобіль марки Mersedes-Benz Citan, № кузова: НОМЕР_2, 2013 р. в. (ВМД №205070001/2016/001070 від 21.03.2016 р.). Разом з митними документами і договором позивачу передано Сертифікат відповідності автомобіля, термін дії якого - до 20.03.2017 року.

У сертифікаті відповідності зазначено те, що автомобіль вантажний Mersedes Citan, б/к, відповідає вимогам: ДСТУ 3649:2010, п.п.6.1.6.1, 6.1.6.2, 6.1.6.4.1, 6.1.7.7, 6.1.7.1-6.1.7.5, 6.1.7.7, 6.2.1.1, 6.2.2, 6.2.4, 6.2.6, 6.3.2-6.3.7, 6.4.3, 6.4.4, 6.4.6, 6.4.7, 6.5, 6.6.3-6.6.5, 6.7, 6.8.1, 6.8.4-6.8.6, 6.8.8, 6.8.10, 6.8.14, 6.8.15, 6.6.19; Правила ЄЕК ООН № 13-09, Правила ЄЕК ООН № 14-03, пункту 5.3.2 Правила ЄЕК ООН № 16-04, пункту 5.3.4 Правила ЄЕК ООН № 43-00 розділу 5 пунктів 5.1.2;5.2.1, Регламенту ЕС 715/2007 Євро-5, ДСТУ 4276:2004, пункту 4.2; 4.3 (а.с.6).

Відтак, позивачем при поданні заяви про первинну реєстрація № 91143441 від 07.05.2016 р. подано всі передбачені чинним законодавством документи, а тому посилання відповідача на будь-які листи, що не є нормативно-правовими актами і носять суто рекомендаційний характер, є протиправним. Крім того, чинним законодавством не передбачено норми, якою б було визнано недійсними або скасовано чинність сертифікатів, виданих в системі "УкрСЕПРО" з 01.01.2016 року.

Суд вважає за необхідне також вказати, що сервісні центри МВС є органами державної реєстрації транспортних засобів, які зобов'язані перевіряти наявність документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, перелік яких визначений постановою №1388 від 07.09.1998 р.. Водночас, встановлювати дійсність або недійсність даних документів, в т.ч. і сертифікатів на ТЗ, сервісні центри не мають правових підстав.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. А ч. 2 статті 71 цього Кодексу встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, на підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, а також враховуючи, що відповідачем не надано доказів на обґрунтування відмови у державній реєстрації ТЗ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, оскільки постанова суду зобов'язує відповідача - суб'єкта владних повноважень, вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити строк для подання звіту про виконання постанови - 7 (сім) днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр № 3541 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області зареєструвати за ОСОБА_1 транспортний засіб - Mersedes-Benz, модель Citan, номер кузова: НОМЕР_2, 2013 року виписку.

Присудити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру № 3541 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп..

Встановити Територіальному сервісному центру № 3541 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області строк для подання звіту про виконання постанови суду - 7 (сім) днів з дня отримання ним постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 року у справі № П/811/623/16, після набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько