Справа № 2-а-17/11
Суддя: Мислива Л. М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Теплодарський міський суд Одеської області
Справа № 2-а-17/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2011р. м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Мислива Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті компенсаційних виплат та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорія, інвалідом 2 групи, в зв»язку з чим знаходиться на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області. Також має дитину шкільного віку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, учня 3 класу загальноосвітньої школи 1-3 ступенів м. Теплодара Одеської області, дитина знаходиться на диспансерному обліку по списку НРУ в Теплодарській міській лікарні в групі ЧАЕС. Протягом 2010 року позивач звертався до відповідача з письмовими заявами щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010р. в повному обсязі згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щомісячної компенсаційної виплати на дитину згідно п.8 ст. 30 вищезазначеного Закону. Однак Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області за вказаною нормою закону таких виплат в повному обсязі не здійснило, виплатив при цьому 26.07.2010р. щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік в сумі 120грн., а також щомісячну виплату на дитину шкільного віку за період з 01 липня 2010р. по листопад 2010р. включно у розмірі 32 грн. Тому, з посиланням на ст. 48, п.8 ст. 30 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 та на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті в повному обсязі йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, ОСОБА_2, а також зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, ОСОБА_2 за період з 01.07.2010р. по 01.01.2011р., з урахуванням сплачених за цей час коштів, допустити негайне виконання постанови суду.

17 січня 2011р. відповідач надав до суду заперечення на позов ОСОБА_1, які обґрунтовує тим, що порядок застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 визначено постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 1 і 2 групи - 120 грн., та постановою Кабінету Міністрів України №649 від 20.04.2007р. «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щомісячної виплати сім»ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи 32 грн. Даними постановами Кабінет Міністрів України встановив гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для виплат, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України. Таким чином, Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про Державний бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як встановлено, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорія, що підтверджується посвідченням серії А №013761 від 29.03.1993р., вкладкою до даного посвідчення №192552 від 2004року. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 (з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Коли позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області з письмовими заявами від 22.01.2010р. та 03.09.2010р. щодо проведення виплат відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то отримав відмову в проведенні вищезазначених виплат в повному обсязі з посиланням на те, що відповідно до вищезазначеного Закону та Постанови Кабінету Міністрів України №567 від 12.07.2005р. ОСОБА_1 було нараховано та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік в сумі 120 грн., а також на норму ст. 23 Бюджетного кодексу України згідно якої будь-які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Вказана виплата здійснена відповідачем 26 липня 2010р.

Також позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №390801, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області 26.09.2002р.), дитину шкільного віку, який на момент пред»явлення позову є учнем 3 класу загальноосвітньої школи 1-111 ступенів м. Теплодара та знаходиться на диспансерному обліку в Теплодарській міській лікарні в групі ЧАЕС (посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д №160648 від 08.10.2002р.), а тому відповідно до п.8 ст. 30 вказаного Закону (в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006р.) на нього передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати, як на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Коли позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області з письмовими заявами від 03.09.2010р. та 24.11.2010р. щодо проведення виплат відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то отримав відмову в проведенні вищезазначених виплат в повному обсязі з посиланням на те, що відповідно до вищезазначеного Закону та Постанови Кабінету Міністрів України №649 від 20.04.2007р. ОСОБА_1 було нараховано та виплачено щомісячну грошову допомогу на ОСОБА_3 за період з лютого 2010 року по вересень 2010 року в сумі 32 грн. щомісячно, а також на норму ст. 23 Бюджетного кодексу України згідно якої будь-які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Позивач також зазначив в позовній заяві, що дана виплата була здійснена відповідачем і за жовтень та листопад місяці включно 2010р. в сумі 32 грн. щомісячно.

Відповідно до п. 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006р.) потерпілим дітям та їх батькам надаються державою компенсації та пільги, зокрема, щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім»ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції України, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, за конституційними нормами та, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд виходить з того, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату вищезазначених соціальних виплат, виходячи з розмірів, встановлених Законом України №796-Х11.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 869 грн., 1 квітня - 884 грн., 1 липня - 888 грн., 1 жовтня - 907 грн., 1 грудня - 922 грн.

Згідно ст. 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України у 2010 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Кабінетом Міністрів України на 2010 рік розміри соціальних виплат, які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, не встановлені.

При задоволенні вимог позивача, суд виходить з позиції Конституційного Суду України, який своїм рішенням від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008 щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вказує, що метою і особливістю закону про Держбюджет є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов»язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі надання пільг, компенсацій, гарантій. Тому зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст. 19, ст.ст. 21, 22 п.1 ч.2 ст. 92, ч.1,2,3 ст. 95 Конституції України та визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.2-4, 6-8,10-18, п.п.7 п.19. п.20-22, 24-34, п.п1-6, 8-12 п.35, п. 36-100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в т.ч. пунктом 28 якого текст ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був викладений в новій редакції, а до п. 8 ст. 30 Закону внесені зміни..

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов»язання його вчинити певні дії. Установивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнає такі дії незаконними та зобов»язує відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалює рішення про стягнення конкретних сум.

З зазначених підстав, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті в повному обсязі позивачу допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку за період з 01 липня 2010р. до 01 січня 2011р. є протиправними та зобов»язує його провести перерахунок й виплату в повному обсязі ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат, та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_2, визначеної за спірний період, з урахуванням проведених за цей час виплат.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача про відсутність коштів щодо забезпечення вищезазначених виплат у передбачених законом розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов»язань, які встановлені ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист та ст.ст. 30, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо визначення розміру вказаних виплат.

На підставі наведеного, керуючись ст. 8, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 30, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008 щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), ст. 53, 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 № 2154-VI, ст.ст. 9, 158, 159, 161, 163, 183-2 , 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті компенсаційних виплат та зобов»язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, ОСОБА_2, відповідно до п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених за цей час виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі ОСОБА_1 щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_2, відповідно до п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 липня 2010р. до 01 січня 2011р., з урахуванням проведених за цей час виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Теплодарський міський суд Одеської області в 10-денний строк з моменту отримання копії постанови, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4