Справа № 820/1791/16
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2016 р.Справа № 820/1791/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представників позивача Ткач Т.М., Філімонової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Насінневе" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. за клопотанням Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про забезпечення позову по справі № 820/1791/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе"

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції Юдіної Олени Миколаївни , Харківського міського управління юстиції , Харківської міської ради Харківської області в особі Департаменту державної реєстрації

про визнання протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

17 травня 2016 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про забезпечення позову - відмовлено.

Приватне акціонерне товариство "Насінневе" у апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким клопотання про забезпечення позову - задовольнити. При цьому зазначає, що суд першої інстанції порушив положення ст. 117 КАС України, проігнорував той факт, що невжиття заходів адміністративного позову в майбутньому може ускладнити виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 07 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Насінневе" звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції Юдіної Олени Миколаївни щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 28943103 від 25.03.2016 року та проведення на його підставі державної реєстрації припинення речових прав ПАТ "Насінневе" за договором оренди землі від 22.07.2005 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 28943103 від 25.03.2016 року.

16 травня 2016 року ПАТ "Насінневе" також подано клопотання про забезпечення позову по справі шляхом заборони ОСОБА_4, який є орендарем за договором оренди землі від 15.04.2016 року, укладеним з Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, вчиняти будь-які дії з вирощування, оброблення, збирання сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 166,8026 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованій на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено доводів існування очевидної небезпеки заподіяння його правам, свободам чи законним інтересам у разі невжиття заходів забезпечення позову, не наведено фактів, які б вказували на можливість ускладнення виконання судового рішення у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Під наявністю очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення розуміється, що в разі невжиття заходів забезпечення позову правам та свободам позивача буде спричинено шкоду. Таким чином, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Щодо формулювання про необхідність докласти значні зусилля для відновлення прав та свобод позивача без вжиття заходів забезпечення позову, суд при встановленні цієї обставини має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим. Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що клопотання позивача про вжиття заходів по забезпеченню позову не містить в собі достатньо обґрунтованого припущення, що у разі не вжиття заходів по забезпеченню позову, діями та рішеннями відповідачів до ухвалення рішення по справі може бути заподіяна шкода правам та інтересам позивача, а також не доведено очевидних ознак протиправності таких дій, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не наведено обґрунтованих підстав для забезпечення позову, які передбачені частиною 1 статті 117 КАС України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи не встановлено та позивачем не доведено, що безпосередньо відповідачами здійснюються такі дії, за яких небезпека заподіяння шкоди правам позивача може бути очевидною.

З матеріалів справи вбачається, що позивач про сить суд заборонити ОСОБА_4 (не є стороною у справі), який є орендарем за договором оренди землі від 15.04.2016 року, укладеним з Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, вчиняти будь-які дії з вирощування, оброблення, збирання сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 166,8026 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованій на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області

Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що заходи до забезпечення адміністративного позову, які заявив позивач у клопотанні про забезпечення позову, не є відповідними щодо заявлених позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, з видом забезпечення адміністративного позову, а також зважаючи на те, що судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що позивачем на час вирішення клопотання не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, і вірно відмовив у забезпеченні адміністративного позову.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року по справі №820/1791/16 відповідає вимогам статті 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насінневе" - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 820/1791/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2016 р.