Справа № 452/2093/13а,2а/455/5/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Справа № 876/2827/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дудка І.С.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача

ОСОБА_3, прокурора Шимін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року у адміністративній справі №452/2093/13а,2а/455/5/16 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Самбірської міської ради, Управління Держкомзему у Самбірському районі Львівської області про визнання неправомірним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, Самбірської міської ради, Управління Держкомзему у Самбірському районі Львівської області про визнання неправомірним рішення.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема зазначає, що із позивачем як із суміжним землекористувачем не було погоджено межі земельної ділянки, у акті узгодження меж відсутні підписи двох членів комісії та при передачі ділянки у власність, міською радою не було взято до уваги не збереження відстані не менше 1 м від найбільше виступаючої конструкції стіни. Вважає, що вказані обставини не були належним чином досліджені судом першої інстанції, оскільки суд фактично виходив із встановлених у цивільних справах обставинах. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники позивача та прокурор апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Крім того представники позивача просили винести окрему ухвалу з приводу виявлених порушень при складанні акту встановлення та узгодження меж, зокрема щодо відсутності підписів двох членів комісії.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші відповідачі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Рішенням ХХ1V сесії V демократичного скликання №20 від 23.10.2008 року у відповідності до ст.12,33,118,119,121,126 Земельного Кодексу України та п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Самбірська міська рада, розглянувши заяви громадян, а саме: 21. ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_1, вирішила передати земельні ділянки безоплатно у власність або надати в оренду громадянам, а саме: 1.21 ОСОБА_5 в місті Самбір по вулиці Купилева 15 площею 1000 квадратних метрів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у власність; - 645 квадратних метрів надати в оренду терміном на 5 років для ведення садівництва; 1.21.1. Затвердити план земельної ділянки по вулиці Купилева 15 площею 1000 квадратних метрів; 2. Управлінню земельних ресурсів у місті Самбір видати державні акти на право власності на землю та підготувати договір оренди на земельні ділянки; Державній податковій інспекції взяти на облік землекористувачів для нарахування плати за землю та здійснювати контроль за повнотою та своєчасністю сплати за землю; 4. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію ради з питань землекористування, будівництва та архітектури.

Відповідно до вказаного рішення, Управлінням Держкомзему у місті Самбір 25.08.2009 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскаржене рішення винесене відповідачем правомірно, та крім цього його правомірність підтверджується встановленими та дослідженими обставинами у цивільних справах.

Проте, колегія суддів апеляційного вважає висновки суду першої інстанції такими, що суперечать нормам матеріального та процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Таким чином, з урахуванням норм КАС України, відповідачем у справах адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень.

Проте, позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до фізичної особи ОСОБА_5

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 до відповідачів Самбірської міської ради, Управління Держкомзему у Самбірському районі Львівської області, то колегія суддів зазначає наступне,

Як видно з позовної заяви, предметом даного спору є визнання неправомірним рішення Самбірської міської ради від 23.10.2008 р. №20 в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_5 та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25.08.2009р.

Таким чином, ОСОБА_5 відповідно до вимог чинного законодавства оформлено право власності на земельну ділянку, що свідчить про наявність спору про право власності.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 01.10.2013р., відповідно до якої після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виникає спір про право цивільне, а відтак захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 Земельного кодексу України та 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині провадження у справі також слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо клопотання представників позивача про постановлення окремої ухвали, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 166 КАС України постановлення окремої ухвали є правом а не обов'язком суду у разі виявлення під час розгляду справи порушень закону.

Таким чином, судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 157, 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково, постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року у адміністративній справі №452/2093/13а,2а/455/5/16 скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 28.06.2016 р.