Справа № 806/1121/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/1121/16

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

29 червня 2016 року Житомир Справа № 806/1121/16

Категорія 5

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. , розглянувши матеріали адміністративного позову Фонду державного майна України до Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" про визнання протиправним і скасування розпорядження №150 від 30.05.2016 року,

в с т а н о в и в :

Фонд державного майна України звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №150 від 30.05.2016 в частині поновлення Публічному акціонерному товариству "Головинський граніт" договору оренди земельної ділянки від 17.10.2013 загальною площею 95,1090 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов"язані з користуванням надрами (землі промисловості, транспорту, зв"язку, енергетики, оборони та іншого призначення) до 17.01.2017.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, вважаю, що у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спір стосується правомірності передачі в оренду земельних ділянок, що становлять цілісний майновий комплекс, включений до переліку об"єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації.

Оскільки відносини, що склалися між сторонами, становлять собою перевірку правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, а тому вони не підлягають розгляду за правилами КАС України.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14, від 26 січня 2016 року у справі № 21-3367а15, від 26 січня 2016 року у справі №21-5523а15.

Враховуючи викладене, даний спір має вирішуватися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, зазначена позовна заява не містить ознак публічно-правового спору, а тому вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі Фонд державного майна України до Житомирська обласна державна адміністрація про визнання протиправним і скасування розпорядження №150 від 30.05.2016 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя О.В. Капинос