Справа № 160/155/16-а
Суддя: Корнелюк В. С.
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 160/155/16-а
Провадження № 2-а/160/8/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року. Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

з участю: секретаря - Гупалик А.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах

справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в лютому 2003 року, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року йому було довічно призначено пенсію як слідчому прокуратури за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку, визначеного у відповідній довідці прокуратури Волинської області.

Після звільнення з органів прокуратури він, в черговий раз, 13 квітня 2016 року звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 01.12.2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час, однак у перерахунку пенсії йому було відмовлено, про що повідомлено листом Пенсійного фонду № 1/5-02 від 18.04.2016 року.

Вважає, дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії за вислугу років протиправними, у зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року згідно з довідкою прокуратури Волинської області від 23.02.2016 року № 18-121, щодо розміру місячного заробітку за посадою прокурора району, з якої він вийшов на пенсію, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю у розмірі пенсії за минулий час, а саме з 01.12.2015 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляд справи. Подав суду письмову заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити та слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду письмові заперечення стосовно позову та письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, з лютого 2003 року ОСОБА_1 відповідачем була призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Судом також встановлено, що після перерахунку відповідачем в квітні 2013 року позивачу пенсії на підставі вище вказаного закону з 90 на 80 відсотків він звертався до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії з розрахунку 90% його заробітної плати і виплату недоотриманих коштів.

Отримавши відмову відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій відповідача і постановою Локачинського районного суду від 18.12.2014 року позов було задоволено. Львівським апеляційним адміністративним судом дане рішення було залишене без змін.

13.04.2016 року позивач звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку з 01.12.2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити йому різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Як вбачається із листа до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 1/Б-02 від 18.04.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки провести такий переахунок немає підстав.

Із письмових заперечень відповідача вбачається, що відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо пенсійного забезпечення, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 1 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій.

Відтак, положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення та перерахунку пенсії прокурорам, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ втратив чинність, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року - див. підпункт 1 пункту 3 розділу XII Закону N 1697-VII ( 1697-18 ) від 14.10.2014 (ВВР, 2015, N 2-3, ст.12) із змінами, внесеними згідно з Законом № 578-VIII ( 578-19 ) від 02.07.2015, ВВР, 2015, N 34, ст.336

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії після 1 червня 2015 року, а тому управління правомірно відмовило в перерахунку позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру".

14.10.2014 р. набрав чинності новий Закон України "Про прокуратуру", де в п.20 ст.86 зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, такої постанови Кабінетом Міністрів України прийнято не було.

З 01.06.2015 р. згідно з п. 5 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213- VIII від 02.03.2015 р. у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх видів пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії чи щомісячне довічне грошове утримання призначалися відповідно в тому числі і Закону України "Про прокуратуру", втратили чинність.

З 01.01.2015 р. набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 р. № 76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру», враховуючи чинні норми законодавства, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Волинської області № 18-121 вих. від 23.02.2016 року, відсутні. Тому, вважаємо, що дії управління правомірні та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, пенсії в порядку та на умовах, визначених спеціальними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Зазначена правова позиція щодо застосування ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в часі повністю обґрунтовується наступними правовими нормами та нормативними актами.

Так, відповідно до частини 1 ст.58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Згідно із ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зазначена вище правова позиція також обґрунтовується рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 09.07.2007 №6-рп/2007) постановами Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), від 17.12.2013 (справа №21-445а-13) та від 6 жовтня 2015 року (справа №21-2432а15), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" №505 від 31.05.2012, яка набрала чинності 14.06.2012 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 року.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури"

Отже право на перерахунок пенсії у позивача виникло коли ще не були внесені зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", на які посилається у своїх письмових запереченнях відповідач.

Таким чином, всі зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у серпні 2003 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на серпень 2003 року), оскільки інших не існує.

Згідно із ч.2 ст.161 КАС України (із доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 20.10.2011 року) при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі заяви позивача від 13.04.2016 року, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Волинської області про заробітну плату від 23.02.2016 року № 18-121 та статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року, у редакції Закону України від 12.07.2001 року, що діяла станом на серпень 2003 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в пенсії за минулий час, а тому бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позовні вимоги позивача стосуються не присудження йому пенсії, а проведення її перерахунку, тому за вказаних обставин суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для негайного виконання постанови суду в цій частині.

Згідно із частиною 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею, документально підтверджені, судові витрати з Державного бюджету України, а тому враховуючи вищевказані правові приписи, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути із державного бюджету понесені останнім судові витрати у загальному розмірі 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 14, 17-20, 72, 94, 158-163, 167, 186 КАС України, ст.ст.19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла станом на березень 2003 року, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 проведення перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року згідно з довідкою прокуратури Волинської області від 23.02.2016 року № 18-121 щодо розміру місячного заробітку за посадою прокурора району, з якої він вийшов на пенсію, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю у розмірі пенсії за минулий час, починаючи з 01.12.2015 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету в особі управління Державної казначейської служби України в Локачинському районі Волинської області за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Локачинському районі Волинської області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її прийняття і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом цього ж строку, з дня отримання копії постанови, через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Локачинського районного суду В. С. Корнелюк