Справа № 2-а-11233/09/2170
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2011-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2011 р.Справа № 2-а-11233/09/2170

Категорія:8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

(у звязку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гєнстрой ЛТД» до Державної податкової інспекції у м.Херсоні про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гєнстрой ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у м.Херсоні про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 01.06.09 про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, заявленої в декларації за лютий 2009 року на суму 39802 грн.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскільки суми податку на додану вартість фактично сплачені позивачем в складі вартості послуг, що підтверджується платіжними дорученнями, податкове повідомлення рішення, яким встановлено порушення ТОВ «Гєнстрой ЛТД»пп. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість»підлягає визнанню нечинним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гєнстрой ЛТД» задоволений. Визнано нечинним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні від 01.06.2009 № /0 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Гєнстрой ЛТД" суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 39802,00 грн.

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у м.Херсоні ставиться питання про скасування судового рішення, в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника Державної податкової інспекції у м.Херсоні, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з поданою позивачем до ДПІ у м. Херсон податковою декларацію з ПДВ за лютий 2009 року та розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню позивачу на розрахунковий рахунок складає 51488 гри.

Згідно з розрахунком суми бюджетного відшкодування: - залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду становить 4527517 грн.; - частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів [послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг), становить 51488 грн.; - сума, що підлягає відшкодуванню, становить 51488 грн.

Податковою інспекцією у відповідності до Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 350 від 18.08.2005, були направлені запити щодо надання інформаційних довідок та проведення зустрічних перевірок по основних постачальниках позивача.

За результатами проведених зустрічних перевірок встановлено порушення позивачем п.п. 7.7.1. п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" у вигляді завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за лютий 2009 року на суму ПДВ - 39802 грн. Встановлено, що одним із основних постачальників послуг у січні 2009 року по першому ланцюгу постачання є приватне підприємство „Белла Люкс", яке надавало позивачу послуги вивезення ґрунту з житлового будинку власними засобами на загальну суму - 268326,78 гри., в т.ч. ПДВ - 44721.13 грн. Ці послуги позивачем були оплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 1014 від 23.07.2008. № 1066 від 06.08.2008. № 1128 від 18.08.2008. № 1182 від 28.08.2008. Керівнику ПП „Белла Люкс" направлено запит ДГІІ від 27.04.2009 про надання інформації стосовно правових відносин з позивачем. Отримано відповідь від 22.05.2009, де повідомлено про те, що підприємство не може надати документи, у зв'язку з визнанням ПП „Белла Люкс" банкрутом постановою господарського суду Херсонської області від 29.04.2009 по справі № 6/40-Б-09.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову та вважає, що при вирішенні спірного питання, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 цієї статті встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Зміст наведених норм свідчить на користь висновку про те, що наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції, податковий орган не встановив несплати ПДВ позивачем, не спростував дані позивача про таку сплату ПДВ у вартості придбаного товару, не спростував наявності об'єкта оподаткування, правильності формування позивачем податкового кредиту з ПДВ.

Між тим, отримані позивачем документи (договори, акти виконаних робіт, податкові накладні), дали суду першої інстанції підстави для висновку про сплату позивачем сум податку в ціні придбання товарів своїм безпосереднім постачальникам, які видали йому податкові накладні, маючи статус платника податку на додану вартість, а тому оцінка судом обставин та матеріалів справи відповідає правильному застосуванню підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, які не доводять правомірності та законності винесеного ДПІ оскаржуваного рішення - повідомлення, що відповідно до норм ст.2 КАС України було перевірено та обґрунтовано встановлено рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у м.Херсоні залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: