Справа № 810/1832/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року 810/1832/16

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 15 год. 35 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С., за участю представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовних вимогах позивач просить суд: Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо надання недостовірної та неповної інформації на запит на інформацію №21 від 30.03.2016, №№1,2,3 від 16.02.2016р.; Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області надати письмову відповідь на запит на інформацію №21 від 30.03.2016р. №№1, 2, 3 від 16.02.2016р.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАСТ-ТРАНС» 21 січня 2016 року подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області лист №510, в якому просило провести звірення розрахунків з податку на додану вартість станом на 01 січня 2016 року.

У відповідь відповідач направив на адресу позивача Акт №11184-20 від 28.01.2016р. (далі-Акт на 31.12.2015р.) із супровідним листом №463/10/10-13-20-01-32 від 28.01.2016р.

У графі «сальдо на 31.12.2015» відповідач зазначив позитивне сальдо розрахунків у розмірі 479 189,00 грн.

Згідно з Актом №9196-20 від 07.12.2015р. (далі - Акт на 01.12.2015р.), який позивач отримав у грудні 2015 року, у графі «сальдо на 01.12.2015» відповідач вказав позитивне сальдо розрахунків у розмірі 3 068 207,86 грн.

Позивач порівняв два отриманих акти - Акт на 01.12.2015р. та Акт на 31.12.2015р. та встановив, що відповідачем було виключено із позитивного сальдо позивача сума у розмірі 2 710 353,86 грн. за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р.

16 лютого 2016 року позивач подав до канцелярії відповідача запити на інформацію №№1,2,3 від 16.02.2016р.

У запиті на інформацію №1 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про виключено із позитивного сальдо позивача суми у розмірі 2 710 353,86 грн. за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р., посилаючись на п.13 р. II Порядку №765, яким передбачено занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Відповідь на даний запит позивач не отримав.

У запиті на інформацію №2 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про працівника відповідача, який вносив інформацію до інформаційних систем/інтегрованих підсистем позивача з податку на додану вартість у період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. , посилаючись на ч.2 п. 9 р. І Порядку №765, який визначає, що при введенні первинних документів до інформаційних систем/ інтегрованих підсистем за кожною операцією фіксуються особистий номер працівника, дата та час уведення інформації.

Відповідь на даний запит позивач не отримав.

У запиті на інформацію №3 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про нарахування та списання штрафних (фінансових) санкцій та пені по позивачу з податку на додану вартість у період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. так як у обох актах було зазначено суму пені - 84 324,60 грн. та погашення пені у розмірі 84 324,60 грн., посилаючись на п.11 р. І Порядку №765, який встановлює, що за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо

Відповідь на даний запит позивач не отримав.

25 лютого 2016 року до канцелярії відповідача позивач подав запит на інформацію №15 від 25.02.2016р., адресовану слідчому управлінню фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про надання інформації щодо влучених у 2012 році документів.

У зв'язку з відсутністю відповіді на вищевказані запити, 30 березня 2016 року позивач направив відповідачу запит на інформацію №21 від 30.03.2016р., в якому просив повідомити причину ненадання відповідей у встановлений законом строк та відповідальних осіб.

У відповідь на запит на інформацію №21 від 30.03.2016р. відповідач направив на адресу позивача лист №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р., в якому зазначив, що запити на інформацію позивача від 16.02.2016р. №№1,2,3 та від 25.02.2016р. №15 отримано та направлено відповіді у встановлений законом строк 22.02.2016 р. за №1275/10/10-13-15-01 та №1273/10/10-13-15-01 засобами поштового зв'язку з наданням копій відповідних листів.

Щодо доданих до листа відповідача №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р. додатків - від 22.02.2016р. №1273/10/10-13-15-01 та №1275/10/10-13-15-01, то в них зазначена лише інформація про те, що відповідачем у період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. не складалися акти та не виносились податкові повідомлення-рішення про нарахування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість та за період з 01.12.2015 по 31.12.2015р. та зазначено про те, що спеціальне кодування всіх операцій з обліку податків забезпечує на робочих місцях посадових осіб територіальних органів Міндоходів автоматичне ведення інтегрованої картки платника (про що позивач не запитував) з посиланням на п.9 р. І Порядку №765.

Інформації, яка запитувалась позивачем у запиті на інформацію №21 від 30.03.2016р., відповідачем не надано. Витяги із норм чинного законодавства України не можуть слугувати відповіддю на конкретні питання запиту щодо причин ненадання відповідей та відповідальних осіб.

Із наданих відповідачем додатків до листа №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р. вбачається, що відповідач підклав неповну відповідь лише на запит на інформацію, що є публічною, зазначеною у запиті на інформацію №3 від 16.02.2016р.

Відповіді на запити про надання публічної інформації №1 від 16.02.2016р., №2 від 16.02.2016р. та №15 від 25.02.2016р. взагалі надані не були, а на запит №21 від 30.03.2016р.- надана недостовірна та неповна інформація тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні 21.06.2016 представник позивача Рибченко Н.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 21.06.2016 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов, в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Васт-Транс», оскільки відповіді на запити позивача були надані у відповідності до вимог, передбачених чинним законодавством, ДПІ у Києво-Святошинському районі при наданні відповідей на запити позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже своїми діями не порушив прав та законних інтересів позивача.

У судове засідання 21.06.2016 року представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 21.06.2016 року до суду надійшла заява представника відповідача О.В. Стужук про розгляд справи у відсутності представника ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області.

На підставі статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши позивача , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАСТ-ТРАНС» 21 січня 2016 року подало до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області лист №510, в якому просило провести звірення розрахунків з податку на додану вартість станом на 01 січня 2016 року.

У відповідь відповідач направив на адресу позивача Акт №11184-20 від 28.01.2016р. із супровідним листом №463/10/10-13-20-01-32 від 28.01.2016р., у графі «сальдо на 31.12.2015» відповідач зазначив позитивне сальдо розрахунків у розмірі 479 189,00 грн.

Згідно з Актом №9196-20 від 07.12.2015р, який позивач отримав у грудні 2015 року, у графі «сальдо на 01.12.2015» відповідач вказав позитивне сальдо розрахунків у розмірі 3 068 207,86 грн.

Позивач порівняв два отриманих акти - Акт на 01.12.2015р. та Акт на 31.12.2015р. та встановив , що відповідачем було виключено із позитивного сальдо позивача сума у розмірі 2 710 353,86 грн. за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р.

16 лютого 2016 року позивач подав до канцелярії відповідача запити на інформацію №№1,2,3 від 16.02.2016р.

У запиті на інформацію №1 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про виключено із позитивного сальдо позивача суми у розмірі 2 710 353,86 грн. за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р., посилаючись на п.13 р. II Порядку №765, яким передбачено занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

У запиті на інформацію №2 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про працівника відповідача, який вносив інформацію до інформаційних систем/інтегрованих підсистем позивача з податку на додану вартість у період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. , посилаючись на ч.2 п. 9 р. І Порядку №765, який визначає, що при введенні первинних документів до інформаційних систем/ інтегрованих підсистем за кожною операцією фіксуються особистий номер працівника, дата та час уведення інформації.

На запит №1 та №2 від 16.02.2016 року відповідачем було надано позивачу відповідь від 22.02.2016 року №1275/10/10-13-15-01 «Про надання інформації»

У запиті на інформацію №3 від 16.02.2016р. позивач просив надати інформацію про нарахування та списання штрафних (фінансових) санкцій та пені по позивачу з податку на додану вартість у період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р. так як у обох актах було зазначено суму пені - 84 324,60 грн. та погашення пені у розмірі 84 324,60 грн., посилаючись на п.11 р. І Порядку №765, який встановлює, що за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

На запит №3 від 16.02.2016 року відповідачем було надано відповідь від 22.02.2016 року №1273/10/10-13-15-01 «Про надання інформації»

Безпосередньо на запити №1, №2, №3 було надано відповідь, що перевірок щодо позивача не здійснювалося, а відповідно і штрафні санкції не застосовувалися. Оскільки податкові повідомлення-рішення не виносилися в цей період, щодо позивача, то ніякий працівник ДПІ об'єктивно не міг занести/виключити ніякі дані до інформаційної системи/ інтегрованих підсистем.

25 лютого 2016 року до канцелярії відповідача позивач подав запит на інформацію №15 від 25.02.2016р., адресовану слідчому управлінню фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про надання інформації щодо вилучених у 2012 році документів.

У зв'язку з неотриманням відповіді на вищевказані запити, 30 березня 2016 року позивач направив відповідачу запит на інформацію №21 від 30.03.2016р., в якому просив повідомити причину ненадання відповідей у встановлений законом строк та відповідальних осіб.

У відповідь на запит на інформацію №21 від 30.03.2016р. відповідач направив на адресу позивача лист №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р., в якому зазначив, що запити на інформацію позивача від 16.02.2016р. №№1,2,3 та від 25.02.2016р. №15 отримано та направлено відповіді у встановлений законом строк 22.02.2016 р. за №1275/10/10-13-15-01 та №1273/10/10-13-15-01 та від 01.03.2016 року №600/10-13-09-12 засобами поштового зв'язку з наданням копій відповідних листів.

Отже, судом встановлено, що 16.02.2016 року до канцелярії ДПІ у Києво-Святощинському районі надійшли запит №1, №2 та №3, якими позивач просив надати інформацію, щодо підстав виключення з позитивного сальдо з ПДВ суми в розмірі 2 710 353,86 гри.; інформацію про працівника, який здійснив таке списання, чи інші дії, що призвели до такого списання та інформацію про нарахування штрафних (фінансових) санкцій та пені по ТОВ «Васт-Транс» у період з 01.12.2015 по 31.12.2015.

Відповідь була надана в рамках строків передбачених чинним законодавством.

Безпосередньо на запити було надано відповідь, що перевірок щодо позивача не здійснювалося, а відповідно і штрафні санкції не застосовувалися. Оскільки податкові повідомлення-рішення не виносилися в цей період, щодо позивача, то ніякий працівник ДПІ об'єктивно не міг занести/виключити ніякі дані до інформаційної системи/ інтегрованих підсистем.

На запит на інформацію №21 від 30.03.2016р., в якому позивач просив повідомити причину ненадання відповідей у встановлений законом строк та відповідальних осіб, відповідач направив на адресу позивача лист №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р., в якому зазначив, що запити на інформацію позивача від 16.02.2016р. №№1,2,3 та від 25.02.2016р. №15 отримано та направлено відповіді у встановлений законом строк 22.02.2016 р. за №1275/10/10-13-15-01 та №1273/10/10-13-15-01 та від 01.03.2016 року №600/10-13-09-12 засобами поштового зв'язку з наданням копій відповідних листів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до частини першої, другої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частиною першою статті 20 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2016 року до канцелярії ДПІ у Києво-Святощинському районі надійшли запит №1, №2 та №3, якими позивач просив надати інформацію, щодо підстав виключення з позитивного сальдо з ПДВ суми в розмірі 2 710 353,86 гри.; інформацію про працівника, який здійснив таке списання, чи інші дії, що призвели до такого списання та інформацію про нарахування штрафних (фінансових) санкцій та пені по ТОВ «Васт-Транс» у період з 01.12.2015 по 31.12.2015.

Відповідь була надана в рамках строків передбачених чинним законодавством.

Безпосередньо на запити було надано відповідь, що перевірок щодо позивача не здійснювалося, а відповідно і штрафні санкції не застосовувалися. Оскільки податкові повідомлення-рішення не виносилися в цей період, щодо позивача, то ніякий працівник ДПІ об'єктивно не міг занести/виключити ніякі дані до інформаційної системи/інтегрованих підсистем.

На запит на інформацію №21 від 30.03.2016р., в якому позивач просив повідомити причину ненадання відповідей у встановлений законом строк та відповідальних осіб, відповідач направив на адресу позивача лист №7/ЗПІ/10-13-11-02 від 13.04.2016р., в якому зазначив, що запити на інформацію позивача від 16.02.2016р. №№1,2,3 та від 25.02.2016р. №15 отримано та направлено відповіді у встановлений законом строк 22.02.2016 р. за №1275/10/10-13-15-01 та №1273/10/10-13-15-01 та від 01.03.2016 року №600/10-13-09-12 засобами поштового зв'язку з наданням копій відповідних листів.

Отже, відповідачем було отримано запити позивача, опрацьовано і надано відповіді на них.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача щодо розгляду запитів позивача порушень чинного законодавства України не вбачається, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Васт-Транс»

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області надати письмову відповідь на запит на інформацію №21 від 30.03.2016р. №№1, 2, 3 від 16.02.2016р.суд зазначає наступне.

Вказані позовні вимоги можуть бути задоволені лише за наявності протиправного рішення (нормативно-правового акта чи правового актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, тобто є похідними від вимог про визнання протиправними дій , а тому відмова у задоволення первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частин 1, 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 червня 2016 р.