Справа № 804/2154/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 р. Справа № 804/2154/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Татаренко Ю.В. за участю: позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Кузьміної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним висновку Акту № 10-А від 23.02.2016, скасування припису №14-П від 26.02.2016, -
Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного припису про недопущення порушень №14 - П від 26.02.2016 внаслідок того, що висновки Акту №10-А від 23.02.2016 не відповідають дійсності та обставинам справи, не ґрунтуються на достовірно встановлених фактичних даних з відповідними документами, ґрунтуються лише на припущеннях та на довільному викладенні (трактуванні) вимог нормативно-правових актів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що оскаржуваний позивачем припис про недопущення повторних порушень №414- П від 26.02.2016 та висновки Акту 10- А від 23.02.2016 винесені в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у задоволенні позову просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Арбітражний керуючий ОСОБА_1 здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 01.02.2013 НОМЕР_1, виданого згідно наказу Міністерства юстиції України №175/5 від 25.01.2013.
Відповідно до п. 2.8. Порядку контролю та на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.01.2016 № 34/8 було видане доручення на проведення перевірки від 13.01.2016 № 4.
Відповідно до п. 2.13. Порядку контролю на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки та повідомлення про проведення перевірки, які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.
На виконання зазначеного пункту Порядку контролю Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області було оформлене повідомлення на проведення перевірки від 13.01.2016 № 4 та посвідчення на проведення перевірки від 13.01.2016 № 4, які були направлені на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 - 14.01.2016.
У посвідченні на проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 13.01.2016 № 4 було зазначено, що предметом перевірки є відповідність арбітражного керуючого ОСОБА_1 вимогам, визначеним Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство.
У вказаному посвідченні був встановлений строк до 03.02.2016 надати комісії пояснення з предмета перевірки та копії відповідних документів.
03.02.2016 арбітражним керуючим ОСОБА_1 були надані копії документів,
та 05.02.2016 пояснення щодо проведення перевірки.
Відповідно до п. 5.2. Порядку контролю факт отримання примірника Довідки засвідчується особистим підписом та печаткою арбітражного керуючого або особистим підписом його представника.
12.02.2016 Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області було складено Довідку про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 10-Д, з яким був ознайомлений останній під особистий підпис.
У резолютивній частині Довідки про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 10-Д від 10.02.2016 одним із встановлених порушень було зазначено порушення вимог абз. 6 ч. 5 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині непогодження керуючим санацією плану санації боржника КВЕЖРЕП, який одобрений протоколом № 2 від 18.06.2014 та протоколом № 5 від 18.06.2014, з органом уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків.
У зазначеній Довідці було вказано, що пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень, приймаються комісією включно до 19.02.2016, а також прописано, що акт перевірки діяльності арбітражного керуючого буде підписаний 23.02.2016.
19.02.2016 вх. № 5623/06.2 арбітражним керуючим з урахуванням довідки № 10-Д від 12.02.2016 були надані пояснення до контролюючого органу.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 продовжено керуючому санацією строк для складання плану санації й надання його на затвердження зборам кредиторів боржника до 10.06.2014.
На виконання положень законодавства про банкрутство, керуючим санацією боржника було розроблено та повідомленням від 02.06.2014 №02-01/9 направлено на адресу кредиторів та комітету кредиторів план санації боржника, який було схвалено зборами кредиторів та зборами комітету кредиторів, про що прийняті відповідні рішення, оформлені протоколами №2 та №5 від 18.06.2014.
З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2014 відбулись збори комітету кредиторів, на яких розглядалось питання доцільності погодження плану санації з Дніпропетровської міською радою за результатами проведення зборів було вирішено зобов'язати керуючого санацією ОСОБА_1 звернусь до Дніпропетровської міської ради з пропозицією щодо погодження плану санації.
На виконання вимог ухвал господарського суду керуючим санацією па адресу Дніпропетровської міської ради: 06.10.2014 направлено лист від 16.09.2014 №02-01/12, в якому зазначено про необхідність вирішити питання щодо узгодження плану санації КВЖРЕП Індустріального району та надати до Господарського суду Дніпропетровської області відзив Дніпропетровської міської ради щодо затвердження плану санації боржника; направлено лист від 05.11.2014 №02-01/21, в якому зазначено про необхідність у строк до 10.11.2014 вирішити питання щодо узгодження плану санації КВЖРЕП Індустріального району та надати до Господарського суду Дніпропетровської області відзив Дніпропетровської міської ради щодо затвердження плану санації боржника.
В подальшому керуючим санацією було внесено зміни до плану санації, схваленого протоколом зборів кредиторів №2 від 18.06.2014 та протоколом зборів комітету кредиторів №5 від 18.06.2014 та повідомленнями від 02.12.2014 №02-01/26 та №02-01/27 направлений комітету кредиторів та потенційному інвестору на схвалення уточнений план санації.
Листом 02.12.2014 № 02-01/28 уточнений план санації направлено на адресу Дніпропетровської міської ради та зазначено про необхідність до 18.12.2014 вирішити питання щодо узгодження плану санації КВЖРЕП Індустріального району та падати до Господарського суду Дніпропетровської області відзив Дніпропетровської міської ради щодо
затвердження плану санації боржника.
Протоколом зборів кредиторів №3 від 17.12.2014 та комітету кредиторів №6 від 17.12.2014 уточнений план санації було схвалено кредиторами боржника та прийнято рішення про подачу уточненого плану санації КВЖРЕА Індустріального району схвалено протоколом зборів №3 від 17.12.2014 та протоколом зборів комітету кредиторів №6 від 17.12.2014.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 затверджено план санації КВЖРЕП Індустріального району.
Відповідно до Статуту Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району м. Дніпропетровську - є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке створено рішенням Дніпропетровської міської ради від 20.06.2001 року, на базі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпропетровська, заснованого на комунальній власності територіальної громади міста Дніпропетровська.
Відтак, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району не є державним підприємством, у майні КВЖРЕП відсутня частка державної власності, що перевищує п'ятдесят відсотків, а отже відсутній обов'язок щодо погодження плану санації з органом, повноваженим управляти державним майном.
Також, позивачем до перевірки надано копії: Статуту КВЖРЕП; клопотання арбітражного керуючого від 16.02.2016 №02-01/15 до господарського суду Дніпропетровської області щодо виправлення описки, з відміткою про отримання господарським судом 16.02.2016; листа Дніпропетровської міської ради від 15.12.2014 №7/11-4100 щодо плану санації.
Суд зазначає, що відповідно до п. 1.1. р. 1 Загальних положень вказаного Статуту, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району створене на базі Комунального виробничого ремонтного житлово експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпропетровська засноване на комунальній власності територіальної громади міста Дніпропетровська.
Відповідно до п. 2.3 р. 2 Статуту, підприємство очолює начальник підприємства, який призначається на посаду і звільняється з посади наказом начальника управління житлового господарства міської ради по узгодженню з головою Індустріальної районної ради.
Відповідно до п. 3.4 р. З зазначеного Статуту, підприємство здійснює володіння користування і розпорядження майном у відповідності до мети діяльності, передбаченої цим статутом і порядку, встановленому міською радою і діючим законодавством.
Відповідно до п. 8.2 р. 8 згаданого Статуту: «Ліквідація і реорганізація підприємства здійснюється за рішенням міської ради на підставі подання міського голови...».
Відповідно до статті 78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).
Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.
Найменування комунального унітарного підприємства повинно містити слова "комунальне підприємство" та вказівку на орган місцевого самоврядування, до сфери управління якого входить дане підприємство.
Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за .зобов'язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить.
Комунальне унітарне підприємство очолює керівник підприємства, що призначається органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові.
Особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.
Також, відповідно до вимог ст.ст. 74, 75 Господарського кодексу України, державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.
Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.
Згідно із положеннями статей 1, 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику, зокрема, у сфері використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління. До повноважень Фонду державного майна України належить погодження мирових угод, планів санації і переліків ліквідаційних мас та змін і доповнень до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.
Суд зазначає, що керуючим санацією ОСОБА_1 виконано ухвали Господарського суджу Дніпропетровської області щодо погодження плану санації з органом, уповноваженим управляти майном боржника, яким в даному випадку виступає Дніпропетровська міська рада, та направлено на її адресу ряд листів та план санації КВЖРЕП Індустріального району. В свою чергу від Дніпропетровської міської ради отримано лист №7/11-4100 від 15.12.2014 щодо плану санації боржника. Відтак, керуючим санацією погоджено план санації КВЖРЕП Індустріального району з органом уповноваженим управляти майном боржника.
Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена в Акті №10-А від 23.02.2016 необхідність погодження плану санації КВЖРЕП Індустріального району з органом, уповноваженим управляти державним майном стосовно підприємства - боржника у майні, я частка державної власності якого перевищує 50 відсотків спростовується та не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому керуючим санацією ОСОБА_1 дотримано вимог абз. 6 ч.5 5 статті 18 Закону України №784- XIV та погоджено план санації боржника КВЖРЕП, який одобрений протоколом №2 від 18.06.2014 та протоколом №5 від 18.06.2014з органом, уповноваженим управляти майном боржника.
Відповідно до пункту 6.6.3. Порядку контролю у резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.
У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.
У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.
Виходячи з викладених норм Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 висновок у акті є невід'ємною частиною акту, його складовою.
Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта
перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.
Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Таким чином, суд зазначає, що акт перевірки та викладені у ньому факти, висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне присудити із Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 275, 60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним висновку Акту № 10-А від 23.02.2016, скасування припису №14-П від 26.02.2016 - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Присудити із Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 275, 60 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 24 травня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 24.05.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар