Справа № 513/531/16-а
Суддя: Смірнова І. О.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/531/16-а
Провадження № 2-а/513/19/16
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Смірнової І.О., при секретарі Коржан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Саратського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області про визнання неправомірною бездіяльності щодо не проведення перерахунку призначеної пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 1 листопада 2002 року, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», їй було призначено пенсію за віком у розмірі 90 відсотків її заробітної плати.

Відповідно довідки від 24.05.2016 року №40, виданої Саратською районною адміністрацією, розмір її заробітної плати на посаді головного спеціаліста по маркетингу продукції рослинництва та її переробки управління агропромислового розвитку становить з 1 грудня 2015 року 3881 гривень 69 копійок.

Але управлінням Пенсіонного фонду України в Саратському районі, в порушення статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідач грубо порушив її право на перерахунок призначеної пенсії, передбачене статтею 37-1 Закону від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, тобто на час виникнення права на перерахунок призначеної їй пенсії, відповідно до якої, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця, за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Конституційний суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційних прав громадян на закони України відокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі за Законом України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу». У рішеннях Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року №7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2014 зазначалося про те, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому відповідно до статті 22 Конституції України звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як було зазначено вище, відповідно до довідки про заробітну плату від 24.05.2016 року № 40, виданої Саратською районною державною адміністрацією, що видається для перерахунку пенсії пенсіонерам, які на момент перерахунку не працюють, форму якої затверджено постановою Управління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11, розмір заробітної плати на яку нараховувалися страхові внески загальнообов'язкове пенсійне страхування з 01.12.2015 року, складає 3881 гривень 69 копійок.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області щодо не проведення перерахунку її пенсії, відповідно до статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року №3723-Х11 «Про державну службу», починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24.05.2016 року № 40; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області з 01.12.2015 року провести перерахунок призначеної їй, відповідної до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» пенсії, у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації від 24.05.2016 року № 40 у сумі 3881 гривня 69 копійок та виплатити їй з 01.12.2015 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

16.06.2016 року від відповідача надійшли заперечення проти позову, відповідно до якого, вони вважають, що вимоги позивачки є необґрунтованими та незаконними.

З 05.11.2002 року Управлінням Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області за заявою позивачки їй було призначено пенсію за віком в порядку та на умовах, передбачених статтею 37 Законом України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу», як особі, яка має стаж державної служби не менше 10 років, у розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

24.05.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, про пеерахунок її пенсії з більшого заробітку. До заяви була додана довідка від 24.05.2016 року № 40, що була видана Саратською районною державною адміністрацією Одеської області, про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

25.05.2016 року відповідачем була розглянута заява позивачки і було ухвалено законне і обґрунтоване рішення № 433 про відмову у проведенні перерахунку призначеної їй пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Але, Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення щодо перерахунку призначених державним службовцям пенсій. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливість проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» не передбачає підвищення пенсій особам, яким вона була призначена відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу». Таким чином, підстави для проведення перерахунку призначеної позивачці пенсії відсутні.

Окрім того, відповідно до пункту 5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був, тому з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії довічне грошове утримання призначалися відповідно до перелічених вище законів, у зв'язку з чим з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, про що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило начальників управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у м. Одесі, а також у містах та районах листом електронної пошти від 29.05.2015 року № 1201/04.

Окрім того, з 01.05.2016 року втратив чинності Закон України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Необґрунтованою та незаконною є також вимога ОСОБА_1 про проведення перерахунку призначеної їй пенсії саме з 01.12.2015 року, оскільки відповідно до частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, навіть за наявності підстав для проведення перерахунку призначеної позивачки пенсії, перерахунок не міг бути проведений з 01.12.2015 року, оскільки вона звернулася до відповідача лише 24.05.2016 року, тобто після 15 числа травня - місяця. За наявності підстав для перерахунку пенсії, такий перерахунок мав бути проведений лише з 01.06.2016 року а не з 01.12.2015 року, як вимагає позивачка.

Виходячи з викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки у повному обсязі (а.с.18-19).

Позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 24 ).

Представник відповідача ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, на підставі наданих заперечень, справу розглянути у його відсутність (а.с. 26,27).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Частиною 2 ст. 37-1 вказаного Закону передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється із суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 04 листопада 2002 року звільнена з посади головного спеціаліста по маркетингу продукції рослинництва та її переробки управління агропромислового розвитку, у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі (а.с. 7-10).

Згідно довідки Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 травня 2016 року № 40, виданої позивачці, заробітна плата на посаді головного спеціаліста по маркетингу продукції, рослинництва та її переробці управління агропромислового розвитку Саратської райдержадміністрації, станом на 2015 рік становить 3881 гривню 69 копійок (а.с. 11).

Отримавши вказану довідку, позивачка звернулася до УПФ України в Саратському районі, Одеської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеській області від 11 травня 2016 року (а.с. 6). Однак, їй було відмовлено у перерахунку пенсії, на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 25 травня 2016 року, про що свідчить рішення № 433 від 25 травня 2016 року (а.с. 13).

Згідно ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів, відповідно до ст. 22 Конституції України, не допускається. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня цього року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що позивачка звернулася 12 травня 2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, УПФ України у Саратському районі, Одеської області повинно було керуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Суд вважає, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі і Законом України «Про державну службу». У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп99 . від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп 2004).

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів в обґрунтування правомірності своєї дії та бездіяльності.

Згідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Керуючись ст.ст. 6, 22, 46, 58,64 Конституції України, ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 8-12, 69-71, 86, ч.1 ст.158, ст.ст.159-163 КАС України, Законом України "Про судовий збір",

суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити. Визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Саратському районі, Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", у розмірі 90 відсотків, виходячи із розміру заработної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 травня 2016 року за номером 40, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", у розмірі 90 відсотків, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 травня 2016 року № 40, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністратиого суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І. О. Смірнова