Справа № 159/2385/16-а
Суддя: Луньова Т. М.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2385/16-а
Провадження № 2-а/159/61/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного Управління Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Ковельського обєднаного Управління Пенсійного фонду України, у якому прохає зобовязати відповідача призначити та виплатити позивачеві грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення в порядку та спосіб, передбачений п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», включивши періоди роботи позивача з 01.01.1992 року по час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, до спеціального стажу роботи, передбаченого Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Позовні вимоги обґрунтувала наступними обставинами: з 15.08.1977 року по 24 серпня 1986 року, а також з 06.10.1988 року по теперішній час позивач працює на посаді викладача Ковельської музичної школи. З 25 серпня 1986 року по 05 жовтня 1988 року позивач працювала на посаді заступника директора Ковельської дитячої музичної школи по навчально-виховній роботі. Стаж роботи позивача працівником освіти становить 39 років. 26 травня 2016 року позивач вернулась до відповідача і заявою про призначення пенсії за віком та виплату грошової допомоги відповідно п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Листом від 06 червня 2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні та виплаті вищевказаної допомоги. Підставою для відмови у призначенні позивачеві грошової допомоги стала та обставина, що Ковельська музична школа знаходиться в підпорядкуванні відділу культури та віднесена до позашкільних навчальних закладів, у звязку з чим при призначенні пенсії до стажу роботи на посаді викладача позивачеві зараховано лише стаж роботи у музичній школі по 01.01.1992 року.

Таке рішення відповідача суперечить чинному законодавству та вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року (із змінами, внесеними постановою КМ України від 26 вересня 2002 року). Відповідно до п. е ст. 55 Закону України «про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433 музичні школи віднесені до позашкільних навчальних закладів. Відповідно до ч.4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право а пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. При цьому, відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2000 року №963 Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, заступник завідувача філією з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, методистів відносяться до категорії педагогічних працівників. Відповідно п.3 примітки постанови КМУ №909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 адміністративний позов підтримали з підстав, зазначених у ньому та прохають задовольнити. Судові витрати прохають залишити за сторонами.

Представник відповідача Ковельського обєднаного управління пенсійного фонду України ОСОБА_3 позову не визнала з тих підстав, що Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплату затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191. Даним порядком передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 у розділі «Освіта» «Позашкільні навчальні заклади» в переліку посад передбачені: посади директорів, їх заступників з навчально - виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючих відділами (лабораторіями, кабінетами), художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача, зазначеним переліком не передбачена.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач народилась 04 жовтня 1958 року.

Даними трудової книжки БТ-1 №2529477 від 15 серпня 1977 року доводиться та обставина, що позивач з 15.08.1977 року по 24 серпня 1986 року, а також з 06.10.1988 року по теперішній час працює на посаді викладача Ковельської музичної школи. З 25 серпня 1986 року по 05 жовтня 1988 року позивач працювала на посаді заступника директора Ковельської дитячої музичної школи по навчально-виховній роботі. Стаж роботи позивача працівником освіти становить 39 років.

Згідно листа Ковельського обєднаного управління пенсійного фонду України від 06 червня 2016 року №71/с-01 убачається, що позивачеві відмовлено у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 відповідно Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з підстав наведених у запереченнях.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно п.7-1 розділу Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення і мають страховий стаж (для чоловіків -35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь яку пенсію, при призначені пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно ст. 29 Закону України « Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно- технічною, вищою та іншими освітами становить структуру освіти в Україні.

Відповідно до ч.4 ст.21 Закону України Про позашкільну освіту педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 у розділі «Освіта» «Позашкільні навчальні заклади» в переліку посад передбачені: посади директорів, їх заступників з навчально - виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючих відділами (лабораторіями, кабінетами), художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача, зазначеним переліком не передбачена.

Проте, за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України за дорученням Кабінету Міністрів України від 04.11.1995 № 397/21 на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання поширено порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою КабінетуМіністрів України від 04.11.1993 № 909, без внесення змін до неї.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п.2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно п.5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п.6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» станом на день її призначення.

Згідно п.7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, позивач на день досягнення пенсійного віку працювала в закладі державної форми власності на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Загальний педагогічний стаж роботи позивача 39 років, при цьому позивач не отримувала будь-якої пенсії, отже має право на отримання грошової допомоги, відповідно до п.7-1 розділу Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років суд», постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 п. 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 9-11, 17, 158-163, 160, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного Управління Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов'язати Ковельське обєднане Управління Пенсійного фонду України призначити позивачеві та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення в порядку та спосіб, передбачений п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», включивши період роботи позивача з 01.01.1992 року по час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, до спеціального стажу роботи, передбаченого Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Судові витрати залишити за сторонами.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: Т.М.Луньова