Справа № 802/1325/13-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/1325/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: Каракулової О.Г.,

представника відповідача: Волошенюк Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Тріум - Вірат" до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось фермерське господарство "Тріум-Вірат" (далі - ФГ "Тріум-Вірат") до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області ( далі - Хмільницька ОДПІ ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення № та № від 20 вересня 2012 року, №, №, № від 6 грудня 2012 року є протиправними, винесені з порушенням вимог законодавства, а тому, на думку позивача, підлягають скасуванню. Позивач вказує на те, що мав право перебувати на умовах застосування спеціального режиму оподаткування діяльності в сфері сільського господарства, а кошти перераховані позивачем на карткові корпоративні рахунки ФГ "Тріум-Вірат" та в подальшому зняті ОСОБА_3 не є доходом засновника позивача - ОСОБА_3, а згодом були внесені останнім до каси господарства та витрачені на господарські потреби позивача. За наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом щодо оскарженням вищезазначених податкових повідомлень - рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби №, № від 20 вересня 2012 року, №, № , № від 6 грудня 2012 року.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року апеляційну скаргу Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області задоволено в повному обсязі, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року - скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову Фермерського господарства "Тріум-Вірат" до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 червня 2015 року касаційну скаргу Фермерського господарства "Тріум-Вірат" задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції, зокрема, вказав, що висновки судів попередніх інстанцій є передчасними та зроблені без повного та всебічного дослідження дійсних обставин справи.

В зв'язку з чим, колегія суддів касаційної інстанції зазначила, що судам слід дослідити відповідні обставини та встановити, чи дотримано позивачем встановлений п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України розмір питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг, які постачались останнім як платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Крім того, судом касаційної інстанції звернуто увагу на необхідність дослідження обставин відкриття в ПАТ "КБ "Приватбанк" карткових рахунків НОМЕР_5 та НОМЕР_6 і на підставі належних та допустимих доказів встановити, на який саме рахунок позивачем перераховувались кошти (на особистий картковий рахунок ОСОБА_3 чи на картковий рахунок позивача), а також (у випадку наявності корпоративного карткового рахунку ФГ "Тріум-Вірат") чи використано зняті ОСОБА_3 з використанням корпоративної картки позивача кошти під звіт, з урахуванням чого дійти обґрунтованого висновку щодо правомірності визначення відповідачем позивачу об'єкта та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Ухвалою від 08 грудня 2015 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 20 вересня 2012 року - закрито, в зв'язку з відмовою позивача від адміністративного позову в цій частині.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та пояснення надані в судовому засіданні, просила адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначивши, що встановлені перевіркою порушення податкового законодавства з боку позивача в дійсності мали місце. Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв згідно з нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, на думку відповідача, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ФГ "Тріум-Вірат" зареєстроване виконавчим комітетом Літинської районної державної адміністрації 04.08.2008 Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №602992 від 04.08.2008.

10.02.2009 Літинським відділенням Хмільницької ОДПІ ФГ "Тріум-Вірат" зареєстровано як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Видами діяльності позивача за КВЕД є вирощування зернових та технічних культур, вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв та прянощів, розведення великої рогатої худоби, змішане сільськогосподарське виробництво, роздрібна торгівля з лотків на ринках.

На підставі наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.08.2012 № 281, виданого державною податковою службою у Вінницькій області, Янчевським Ігорем Володимировичем - головним державним податковим ревізором-інспектором податкової служби у Вінницькій області, згідно з пунктом 79.1 статті 79, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пунктом 82.2 статті 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФГ "Тріум-Вірат" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 по 30.06.2012.

За результатами перевірки складено акт №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року.

Висновками вказаного акту зафіксовано наступні порушення:

1) ст.1 та ст.2 Закону України від 17.12.1998 року "Про фіксований сільськогосподарський податок", п.8-1,1, п.8-1.2, п.8-1.6 ст.8-1 Закону України від 03.04.1997р. "Про податок на додану вартість" за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року; п.209.1, п.209.2 та п.209.6 ст.209, ст.301, п.307.1 ст.307 та ст.308 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року, в результаті чого неправомірно здійснювало свою фінансово-господарську діяльність на умовах застосування спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства (на умовах сплати в бюджет фіксованого сільськогосподарського податку);

2) п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 п.7.3. п.п.7.4.1 п.7.4. п.7.5 та п.п.7.7.1 ст.7 п.8-1.1, п.8-1.2, п.8-1.6 ст.8-1 Закону України від 03.04.1997 року "Про податок на додану вартість" за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року; п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188 ст.188, ст.198, п.200.1 ст.200, п.209.1, п.209.2, п.209.6, п.209.7, п.209.10 та п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість (по загальній декларації - розрахунки з бюджетом) в періоді, що перевірявся, на загальну суму - 1624115грн; завищено податок на додану вартість (по скороченій декларації - кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарського товаровиробника) в періоді, що перевірявся, на загальну суму - 1625115 грн.;

3) п. 1.3, п. 1.15 ст. 1, ст.4, ст. 17 та п.п.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України від 22.05.2003 "Про податок з доходів фізичних осіб за період з 01.07.2009 року по 31.12.2010 року; ст.18. п.164.1 ст.164, п.п.168.1.1 п. 168.1 ст.168 та п.п.171.2 ст. 171 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності нарахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1335586,09 грн., у тому числі: 2009 рік в сумі - 132139,50 грн.; 2010 рік в сумі - 594300,00 грн.; 2011 рік в сумі -609146,59 грн.

На підставі акту перевірки № 33/16-02/35840895 від 31 серпня 2012 року Хмільницькою ОДПІ Вінницької області ДПС винесені податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1624115 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями на 402171 грн., та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1335586 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями на 333897 грн.

Не погоджуючись з наведеними податковими повідомленнями-рішення, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. За результатами адміністративного оскарження ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №19529/10/10-02-11 від 27.11.2012, яким: податкове повідомлення - рішення від 20.09.2012 № залишено без змін та збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 680 грн. (з яких: 544 грн. - основний платіж та 136 грн. - штрафні санкції); скасовано податкове повідомлення - рішення від 20.09.2012 № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 29101 грн. (з яких: 23281 грн. - основний платіж та 5820 грн. - штрафні санкції), а в іншій частині залишено без змін; зобов'язано Хмільницьку ОДПІ відповідно скласти та направити позивачу податкове повідомлення - рішення на збільшену суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 680 грн., а також прийняти податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафної санкції на суму 1462791 грн. за використання платником податків сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги згідно п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України.

З урахуванням зазначеного Хмільницькою ОДПІ 6 грудня 2012 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 544 грн. за основним платежем та на 136 грн. за штрафною санкцією;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 1600834 грн. та за штрафними санкціями на 396351 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на 1462791 грн.

Позивач вважаючи податкові повідомлення - рішення, прийняті відповідачем, протиправними та необґрунтованими звернувся до суду щодо їх оскарження і в рамках даної справи просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 20 вересня 2012 року, №, №, № від 6 грудня 2012 року.

Суд, визначаючись щодо правомірності висновків податкового органу про неможливість здійснення позивачем фінансово-господарської діяльності на умовах застосування спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства (на умовах сплати в бюджет фіксованого сільськогосподарського податку), та, в зв'язку з цим, збільшення грошового зобов'язання позивачу з податку на додану вартість виходив з наступного.

Порядок застосування спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства у спірному періоду визначався як Законом України "Про податок на додану вартість", так і Податковим кодексом України, положення яких тотожно врегульовували спірні правовідносини.

За змістом п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Таким чином, визначальним для встановлення права особи застосовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість є дотримання сільськогосподарським товаровиробником критерію щодо питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно.

При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість. В інших випадках, зокрема, в разі недотримання вимог щодо оформлення земельних ділянок, які використовуються при виробництві сільськогосподарських товарів, відсутні підстави для застосування до особи загальних правил оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.302.1 ст.302 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування фіксованим сільськогосподарським податком є площа сільськогосподарських угідь, надана платнику податку у власність чи користування, в тому числі, на умовах оренди.

При цьому, зазначеною нормою не встановлено, що відповідні права на ділянки (зокрема, право користування) мають бути певним чином оформлені та зареєстровані.

Крім того, положення податкового законодавства не дають будь-яких підстав для розмежування сільськогосподарської продукції на ту, що отримана товаровиробником на належно оформлених земельних ділянках, право оренди яких зареєстровано, та на ту, що вирощена на ділянках, оренда чи інше право користування якими оформлені з недоліками.

Вищенаведений висновок в повній мірі узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі №К/800/50243/13 від 09.06.2015 року.

Так, судом, в ході з'ясування усіх обставин справи, встановлено, що відносно голови ФГ "Тріум-Вірат" ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу №214/3215/12 щодо умисного ухилення останнього від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження базувалось, зокрема, і на матеріалах акта податкової перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФГ "Тріум-Вірат", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року", на підставі якого податковим органом також прийнято оскаржувані в даній адміністративній справі податкові повідомлення - рішення.

В рамках розслідування зазначеної кримінальної справи проводилась судово - економічна експертиза на вирішення якої було поставлено ряд питань щодо документального та нормативного підтвердження висновків податкового органу, викладених в акті перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року.

Так, на вирішення експертизи поставлено наступні запитання:

«Чи підтверджується документально та нормативно висновок акту №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФГ "Тріум-Вірат", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року" в частині встановлених порушень:

- п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1 п.7.4, п.7.5 та п.п.7.7.1 ст.7, п.8'.1, п.8'.2, п.8'.6 ст.8' Закону України "Про податок на додану вартість", п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188 ст.188, ст.198, п.200.1 ст.200, п.209.1, п.209.2, п.209.6, п.209.7, п.209.10 та п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством відображено в скороченій декларації з податку на додану вартість суми вказаного податку сформовані в результаті реалізації сільськогосподарської продукції не власного виробництва, чим занижено ПДВ в сумі - 1625115 грн.;

- п.1.3, п.1.15 ст.1, ст.4, ст.17 та п.п.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст.18, п. 164.1 ст.164, п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 та п. п. 171.2 ст.171 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством не утримано та не сплачено із фізичної особи ОСОБА_3 податку з доходів фізичних осіб в сумі 1335586 грн.» ( т. 3 а.с. 5 ).

Експертне дослідження щодо вищезазначених питань оформлено висновком експертизи № 19 від 13.11.2012 року ( т. 3 а.с. 5-15 ).

З огляду на викладене, судом, з метою встановлення відповідних обставин щодо дотримання/недотримання позивачем визначеного п.209.6 ст.209 ПК України розміру питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг, які постачались ТОВ "Тріум-Вірат" як платником фіксованого сільськогосподарського податку, досліджено матеріали кримінального провадження №214/3215/12, яке містить всі наявні первинні та зведенні документи бухгалтерського обліку позивача за спірний період, що були предметом дослідження як податковим органом в ході перевірки, так і в рамках кримінальної справи.

В ході дослідження зазначеного висновку експертизи №19 від 13.11.2012 року судом встановлено, що за наслідком проведеної експертизи експертом констатовано відсутність документів, які б підтверджували купівлю ФГ "Тріум-Вірат" яблук за 2009-2010 роки та вказується на не підтвердження документально висновків акту перевірки №33/16-02-35840895 від 31.08.2012р. "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Фермерського господарства "Тріум-Вірат" в частині завищення суми ПДВ в скороченій декларації та заниження сум ПДВ в загальній декларації за період 2009-2010 років.

Крім того, щодо відсутності проведення господарських операцій ФГ "Тріум-Вірат" з придбання яблук протягом 2009-2010 років також неодноразово в судовому засіданні наголошувалось представником позивача, в той же час не заперечувалось щодо проведення відповідних закупівель в період з липня по вересень 2011 року.

Як вбачається з акту перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року, ФГ "Тріум-Вірат" в скорочених податкових декларація з податку на додану вартість за серпень 2011 року фермерське господарство задекларувало податкові зобов'язання з ПДВ в сумі 328650,00 грн., яка, в свою чергу, відображається в загальній декларації за серпень 2011 року, та за вересень 2011 року задекларувало податкові зобов'язання з ПДВ в сумі 135890,00 грн., яка, в свою чергу, згідно проведеного дослідження, відображається в загальній декларації за вересень 2011 року.

Разом з тим, зі змісту вищенаведеного висновку експертизи №19 від 13.11.2012 року вбачається, що питома вага вартості постачання сільськогосподарських товарів не власного виробництва (придбана у інших суб'єктів господарювання) становила:

- у липні 2011 року в розмірі 20,44%;

- у серпні 2011 року в розмірі 26,63%;

- у вересні 2011 року в розмірі 39,57 %.

Отже, оскільки, експертним дослідженням встановлено, що питома вага вартості реалізації ФГ "Тріум-Вірат" сільськогосподарської продукції не власного вирощування (яка визначена за середніми цінами реалізації сільськогосподарської продукції ФГ "Тріум-Вірат" в відповідних періодах) в серпні 2011 року становить 25,63%, та в вересні 2011 року становить 39,57%, то відповідно до вищезгаданих приписів п.209.11 ст.209 ПК України, на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, внаслідок чого таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку.

З урахуванням висновків судово-економічної експертизи №19 від 13.11.2012 року, судом встановлено, що сума податкового зобов'язання ФГ "Тріум-Вірат" з податку на додану вартість за 2011 рік, яка відображається в загальній декларації з податку на додану вартість дорівнює 674257,00 грн., зокрема:

- за липень 2011 року в сумі 209717,00 грн. (податкові зобов'язання за реалізацію сільськогосподарської продукції не власного виробництва, що визначене на підставі середньої ціни реалізації ФГ "Тріум-Вірат" сільськогосподарської продукції у відповідному періоді);

- за серпень 2011 року в сумі 328650,00 грн. (податкові зобов'язання, що виникли в зв'язку з недотриманням п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України);

- за вересень 2011 року сумі 135890,00 грн. (податкові зобов'язання, що виникли в зв'язку з недотриманням п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України).

Поряд з цим, як вбачається із згаданого висновку судово-економічної експертизи №19 від 13.11.2012 року, експертом досліджувались наявні в матеріалах кримінальної справи №214/3215/12, податкові накладні, виписані в адресу ФГ "Тріум-Вірат", які відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України видаються платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту ( том 5 а.с. 148-155 ).

Проведеним дослідженням податкових накладних встановлено, що ФГ "Тріум-Вірат" мало право на податковий кредит в розмірі 17106,00 грн., зокрема:

- за жовтень 2010 року 809 грн.;

- за березень 2011 року в сумі 1000 грн.;

- за вересень 2011 року в сумі 11143 грн.;

Таким чином, висновки акту перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року в частині заниження податку на додану вартість ( по загальній декларації ) документально підтверджуються частково на суму 661305 грн., зокрема:

- за липень 2011 року в сумі 208908 грн.,

- за серпень 2011 року в сумі 327650 грн.,

- за вересень 2011 року в сумі 124747 грн.( т. 3 а.с. 12, 14 ).

З урахуванням вищенаведених висновків експерта та виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що неправомірність здійснення ФГ "Тріум-Вірат" фінансово-господарської діяльності на умовах застосування спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства (на умовах сплати в бюджет фіксованого сільськогосподарського податку) за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року відповідачем доведена лише в частині, а саме за період з липня 2011 року по вересень 2011 року включно, що також не заперечувалось представником позивача під час розгляду даної справи.

Наведене в повній мірі узгоджується з висновками викладеними у вироку Літинського районного суду Вінницької області від 12.06.2013 року, ухваленому за наслідком розгляду кримінальної справи №214/3215/12 за обвинуваченням голови ФГ "Тріум-Вірат" ОСОБА_3 в умисному ухиленні від сплати податків та внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів за ознакам злочинів, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України. На час розгляду даної адміністративної справи вирок Літинського районного суду Вінницької області в кримінальній справі №214/3215/12 від 12.06.2013 року набрав законної сили ( т._ а.с._ ,т.5 а.с. 145 - 147 ).

За наведених обставин справи та з огляду на висновок судово-економічної експертизи №19 від 13.11.2012 року, судом встановлено, що сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість, яка повинна бути відображена позивачем в загальних деклараціях за 2011 рік становить 661305,00 грн. Отже, саме наведена сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість мала братись до уваги податковим органом при формування оскаржуваного ППР № від 06.12.2012 року.

Разом з тим, контролюючий орган, при формуванні вищезазначеного податкового повідомлення-рішення виходив з висновків акту перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року, які, як встановлено під час розгляду справи, є в частині помилковими, в зв'язку з чим відповідач помилково нарахував ФГ "Тріум-Вірат" суму податкового зобов'язання з податку на додаю вартість за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року в розмірі 1600834 грн., що є значно більшою від суми податкового зобов'язання, яка підлягає сплаті позивачем.

Крім того, суд зауважує, що часткова помилковість вищезазначених висновків податкового органу призвела до неправомірного збільшення основного платежу на 939529,00 грн. ( 1600834,00 грн. - 661305,00 грн. = 939 529,00 грн.), визначеного позивачу в ППР № від 06.12.2012 року, а також зумовила завищення суми штрафних санкцій на 231025 грн. ( 396351,00 - (661305,00 *25%) = 231025 грн.).

При цьому, суд зауважує, що вищезазначена сума штрафних санкцій вираховується з наявного в матеріалах справи розрахунку фінансових санкцій (штрафів), передбачених ст. 123.1 ПК України, до акту перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року (том 4 а.с. 130).

З огляду на викладене та враховуючи, що суму податкового зобов'язання, яка підлягає сплаті позивачем, може бути виокремлено із загальної суми боргу, визначеної у ППР № від 06.12.2012 року, суд доходить до висновку про необхідність скасування зазначеного ППР в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем в сумі 939529 грн. та за штрафними санкціями в сумі 231025 грн.

З аналогічних міркувань суд доходить до висновку і про необхідність часткового скасування ППР № від 06.12.2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на 1462791,00 грн.

Зокрема, визначена у ППР № від 06.12.2012 року сума штрафної санкції у вигляді суми ПДВ в розмірі 1462791,00 грн. нарахована фермерському господарству за використання останнім сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги згідно пункту 123.2 ст. 123 ПК України. При цьому, відповідач вираховуючи зазначену суму штрафної санкції, керувався висновками акту перевірки №33/16-02/35840895 від 31.08.2012 року, якими встановлено, що позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягав сплаті за загальними умовами оподаткування, в тому числі в 2010-2011 роках. Однак суд критично ставиться до таких висновків податкового органу, та як наслідок визначених позивачу сум податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість, оскільки, як встановлено судом та зазначено вище, спеціальний режим оподаткування на ФГ "Тріум-Вірат" не поширювався лише у період з липня 2011 року по вересень 2011 року, за який позивач повинен був сплатити до бюджеті суму ПДВ в розмірі 661305,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення форми " Р " № від 06.12.2012 року підлягає скасуванню в частині визначення грошового зобов'язання за штрафними санкціями в сумі 801486 грн. ( різниця між помилково визначеним контролюючим органом податковим зобов'язанням з ПДВ за недотримання позивачем спеціального режиму оподаткування за 2010- 2011 роки в сумі 1462791,00 грн. та податковим зобов'язанням, яке, відповідно до встановлених судом обставин, підлягає сплаті позивачем за недотримання ним спеціального режиму оподаткування за період з липня 2011 року по вересень 2011 року в сумі 661305,00 грн.).

Щодо спірних правовідносин, які виникли з приводу визначення позивачу суми грошових зобов'язань з доходів фізичних осіб, суд виходить з того, що Вищий адміністративний суд України, скасовуючи попередні судові рішення суду першої та апеляційної інстанції в даній справі та направляючи її на новий розгляд, вказав на необхідність суда дослідити обставини відкриття в ПАТ "КБ "Приватбанк" карткових рахунків НОМЕР_5 та НОМЕР_6 і на підставі належних та допустимих доказів встановити, на який саме рахунок позивачем перераховувались кошти (на особистий картковий рахунок ОСОБА_3 чи на картковий рахунок позивача), а також (у випадку наявності корпоративного карткового рахунку ФГ "Триум-Вірат") чи використано зняті ОСОБА_3 з використанням корпоративної картки позивача кошти під звіт, з урахуванням чого дійти обґрунтованого висновку щодо правомірності визначення відповідачем позивачу об'єкта та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Враховуючи, що вказані висновки згідно ч. 5 ст. 227 КАС України є обов'язковими для врахування при новому розгляді справи, суд, повно та всебічно перевіривши зазначені обставини, вважає за необхідне зазначити наступне.

Податковим органом на підставі отриманих від ВПМ Козятинської ОДПІ довідок про рух коштів встановлено, що позивачем перераховано з рахунків НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, відкритих у Вінницькій філії ПАТ "КБ"Приватбанк", на карткові рахунки засновника ФГ "Тріум-Вірат" ОСОБА_3 НОМЕР_5 та НОМЕР_6 за період, який підлягав перевірці, грошові кошти в сумі 8439430 грн., які в подальшому були зняті ОСОБА_3 шляхом отримання готівкових коштів.

В ході судового розгляду даної справи позивачем було надано копію договору банківського рахунку від 19.08.2008 року №VIFW7, укладеного між ФГ "Тріум-Вірат" та Літинським відділенням Вінницької філії ПриватБанку, згідно якого позивачу у банку відкрито поточні рахунки НОМЕР_11, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10 ( том 3 а.с. 124-128 ).

Відповідно до п.2.1.24 умов договору, банк бере на себе зобов'язання, у разі потреби, за заявою Клієнта, відкрити картковий (карткові) рахунок (рахунки) для здійснення уповноваженими особами Клієнта за допомогою корпоративних платіжних карток (КПК) розрахункових операцій у порядку та на умовах, передбачених цим договором, правилами Міжнародних Платіжних Систем і чинним законодавством.

Також, як вбачається з Додатку "Б" від 19.08.2008 року до вищенаведеного договору, уповноваженій особі ФГ "Тріум-Вірат - ОСОБА_3 видано дві корпоративних картки, зокрема, корпоративна карта НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ( том 3 а.с. 129-131 ).

Зазначеним спростовуються доводи відповідача, що рахунки НОМЕР_5 та НОМЕР_6 були відкриті особисто фізичній особі ОСОБА_3

При цьому суд враховує приписи п.1.5 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 № 137 (далі - Положення №137), яким визначено, що корпоративна платіжна картка - платіжна картка, яка дає змогу її держателю здійснювати операції за картрахунком юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Пунктами 2.4, 3.12 названого Положення №137 встановлено, що укладення договору про надання та використання платіжної картки здійснюється згідно із законодавством України та правилами платіжної системи. Цей договір може включати умови, що визначають порядок відкриття картрахунку і порядок надання та використання платіжної картки. Допускається укладення окремого договору про відкриття картрахунку.

Кошти, які списані з картрахунку юридичної особи або фізичної особи - підприємця за операції, що здійснені з використанням корпоративних платіжних карток, уважаються виданими під звіт держателю платіжної картки. Ці кошти можуть бути використані виключно за цільовим призначенням.

Аналіз приписів вищезазначеного положення дає змогу зробити висновок, що необхідною умовою використання коштів за корпоративною карткою є відповідальність уповноваженої особи ( володаря корпоративної картки ) за їх належне використання. При цьому, слід врахувати, що в даному випадку на уповноважену особу поширюються правила податкової звітності, що застосовуються до юридичної особи, від імені якої останнім здійснюються відповідні платежі.

Як видно з вищезазначеного договору банківського рахунку уповноваженою особою позивача - ФГ «Тріум -вірат» є ОСОБА_3 ( т. 3 а.с. 125 - 131).

Враховуючи наведене, з метою встановлення чи використано зняті ОСОБА_3 з використанням корпоративної картки позивача кошти під звіт, судом досліджено касові книги фермерського господарства "Тріум - Вірат" за період з 24.07.2009 по 25.12.2009, з 06.01.2010 по 30.09.2010; з 01.10.2010 по 31.12.2010; з 12.01.2011 по 31.08.2011; з 05.09.2011 по 31.12.2011 (том 3 а.с. 187-250, том 4 а.с. 1-250, том 5 а.с. 110), прибуткові касові ордери за перевіряємий період ( т.1 а.с. 87-170, т.2 а.с. 1-65 ), а також інші первинні бухгалтерські документи товариства, що містяться в матеріалах кримінальної справи № 214/3235/12.

Разом з тим, судо не встановлено належних та допустимих доказів, які б могли бути прийняті судом до уваги та які б беззаперечно свідчили про внесення в касу підприємства та подальше використання в господарській діяльності ФГ "Тріум-Вірат" коштів, знятих уповноважною особою ОСОБА_3 з корпоративного карткового рахунку підприємства під звіт.

З пояснень, отриманих в ході судового розгляду справи від представника позивача ОСОБА_3, що узгоджуються з його поясненнями з даного питання, які він давав в ході розслідування вищезазначеної кримінальної справи, встановлено, що звітність щодо використання вищезазначених коштів ( авансові звіти ) ним не складалась, що спричинило відсутність підтверджуючих документів на використання зазначених коштів на потреби фермерського господарства ( т. 5 а.с. 143 - 144 ).

Крім того, визначаючись щодо правомірності викладених в акті перевірки висновків податкового органу з приводу визначення позивачу суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, та, як наслідок, правомірності винесених на їх підставі податкових повідомлень-решень, суд також керувався наступним.

Відповідно до пункту 1.15 статті 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" (діяв до 01 січня 2011 року), податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 2.1 статті 2 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" визначено, що платниками податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Відповідно до підпункту 3.1.3 статті 3 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб", доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті (пункт 7.1. статті 7 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб").

Підпунктом 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пункту "б" підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманний резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності н території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземним роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні у тому числі, доходи від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні.

Пунктом "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

З огляду на викладене, суд вважає, що податковим органом цілком на законних підставах зазначено, що ФГ „Тріум - Вірат" при виплаті коштів ОСОБА_3 не виконало функції податкового агента, а саме, не нарахувало і не утримало податок з доходів фізичних осіб, а саме: з доходу одержаного ОСОБА_3 в сумі - 8439430 грн.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень № від 20.09.2012 та № від 06.12.2012 року, наданими доказами вимоги позивача не доводяться, відтак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, а тому в задоволенні адміністративного позову щодо скасування вищенаведених податкових повідомлень - рішень слід відмовити.

Визначаючись щодо правомірності оскаржуваного рішення суд також виходив з наступного.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких грунтуються його вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень № від 06.12.2012 в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем в сумі 939529 грн. та за штрафними санкціями в сумі 231025 грн. та № від 06.12.2012 в частині визначення грошового зобов'язання за штрафними санкціями в сумі 801486 грн., в той час, як відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень в цій частині. В іншій частині вимоги позивача є необґрунтованими, в зв'язку з чим адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Хмільницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області щодо фермерського господарства "Тріум - Вірат" ( ) податкові повідомлення - рішення:

- № від 06.12.2012 в частині визначення грошового зобов"язання за основним платежем в сумі 939529 грн. та за штрафними санкціями в сумі 231025 грн.;

- № від 06.12.2012 в частині визначення грошового зобов"язання за штрафними санкціями в сумі 801486 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна