Справа № 2-а-2242/09/1570
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-2242/09/1570

Категорія:2.32Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Конопляної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за апеляційною скаргою представника Контрольно-ревізійного управління в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2009 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про скасування вимоги про усунення порушень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» звернулося до суду з адміністративним позовом (з урахуванням уточнень від 17.07.2009 року) до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про скасування вимоги про усунення порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності №15-05-28/4817 від 25.12.2008 року в частині: пункту 1 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відшкодувати за рахунок агентів недоотриману плату збору за роботу буксирів при швартових операціях та швартового збору за період з 01.01.2006 року до 01.07.2008 року на загальну суму 775878,94 гривень; пункту 4 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відшкодувати за рахунок ТОВ «ВАРТ»необґрунтовано сплачені внаслідок завищення цін на нафтопродукти коштів на загальну суму 155949,74 гривень; пункту 11 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відкоригувати по бухгалтерському обліку завищення витрат внаслідок зайво нарахованої амортизації на суму 25613,03 гривень.

В обґрунтування позову зазначалося, що висновки відповідача в оскаржуємої частині вимог про усунення порушень є помилковими, не правомірними та такими, які підлягають скасуванню, оскільки не відповідають нормам діючого законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2009 року адміністративний позов ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано вимоги контрольно-ревізійного управління в Одеській області про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності, №15-05-28/4817 від 25.12.2008 року в частині: пункту 1 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відшкодувати за рахунок агентів недоотриману плату збору за роботу буксирів при швартових операціях та швартового збору за період з 01.01.2006 року до 01.07.2008 року на загальну суму 775878,94 гривень; пункту 4 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відшкодувати за рахунок ТОВ «ВАРТ»необґрунтовано сплачені внаслідок завищення цін на нафтопродукти коштів на загальну суму 155949,74 гривень; пункту 11 про зобов'язання державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відкоригувати по бухгалтерському обліку завищення витрат внаслідок зайво нарахованої амортизації на суму 25613,03 гривень.

В апеляційній скарзі представника Контрольно-ревізійного управління в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника Контрольно-ревізійного управління в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що в період з 15.09.2008 р. по 20.11.2008р. КРУ в Одеській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»за період з 01.01.2006 р. по 01.07.2008 р., за результатами якої складено відповідний акт №05-13/452 від 27.11.2008 р..

Відповідно до вказаного акту, перевіркою встановлено, що в порушення наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України»№ 214 від 27.06.1996 р. позивачем недоотримана плата збору за період з 01.01.2006 р. до 01.07.2008 р. у розмірі 775878,94 грн. Даний висновок зроблено на підставі того, що в цілому за вказаний період позивачем за власною ініціативою здійснено 187 перешвартувань суден, за які не нарахований швартовий збір та збір за роботу буксирів при швартових операціях, тоді як нарахування та стягнення такого збору передбачено положеннями п.п. 31, 33 та 34 наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торго вельних портах України»№214 від 27.06.1996 р.

Також під час ревізії шляхом співставлення наказів про виведення з експлуатації основних засобів (плавзасобів та прожекторної щогли №1) з відомостями нарахування амортизації встановлено, що бухгалтерія Позивача в порушення п.п. 4, 23, 29 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби»у 5 випадках продовжувала нарахування амортизації на об'єкти, виведені з експлуатації, в результаті чого була зайво нарахована амортизація у сумі 25613,03 грн., що призвело до завищення витрат порту. Відповідачем складено акт об'єктів, на які нараховувалась амортизація в період виводу з експлуатації з зазначенням об'єктів, дат виведення і вводу до експлуатації та нарахованої амортизації.

Крім вказаного, відповідно до акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2006 р. по 01.07.2008 р. № 05-13/452 від 27.11.2008 р., в порушення п. 84 «Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 274 від 28.03.2008 р., на підставі додаткових угод №1 від 23.04.2008 р., №2 від 19.05.2008 р., №3 від 26.05.2008 р., №4 від 13.06.2008 р. змінено істотні умови (ціну поставки) договору на поставку нафтопродуктів №925 від 05.03.2008 р. укладеного з ТОВ «ВАРТ», що призвело до необґрунтованих витрат позивача за період з 05.03.2008 р. по 01.07.2008 р. на загальну суму 155949,74 грн..

09.12.2008 р. позивачем надані відповідачу заперечення до акту ревізії №05-13/452 від 27.11.2008 р..

29.12.2008 р. відповідачем надані позивачеві висновки на заперечення до акту ревізії №05-13/452 від 27.11.2008 р..

09.01.2008 р. відповідачем на адресу позивача надіслано вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності №15-05-28/4817 від 25.12.2008р., відповідно до яких, ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» пред'явлено втому числі наступні вимоги: відшкодувати за рахунок агентів недоотриману плату збору за роботу буксирів при швартових операціях та швартового збору за період з 01.01.2006 р. до 01.07.2008 р. на загальну суму 775878,94 грн.; відшкодувати за рахунок ТОВ «ВАРТ»необґрунтовано сплачені внаслідок завищення цін на нафтопродукти кошти на загальну суму 155949,74 грн.;- відкоригувати по бухгалтерському обліку завищення витрат внаслідок зайво нарахованої амортизації на суму 25613,03 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про скасування вимог є обґрунтованими, заснованими на нормах діючого законодавства та підтверджені дослідженими судом доказами.

Колегія суддів вважає, що вище зазначений висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим, не відповідає матеріалам, обставинам справи та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, 05.03.2008 р. позивачем (Покупець) укладено з ТОВ «ВАРТ»(Постачальник) договір поставки № 925), згідно якого останній зобов'язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у даному договорі. Ціна і асортимент Товару наведені у специфікації, що є додатком і невід'ємною частиною Договору. Відповідно до п. 2.3. вказаного договору, ціни на товар можуть коригуватись у разі отримання відповідного позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель, та/або згідно з вимогами діючого законодавства України. Зміни цін оформлюються у вигляді додаткових угод до цього Договору. Згідно з специфікацією до Договору, Постачальник зобов'язався поставити Покупцю дизельне паливо марки Л-02-62 ДСТУ 3868-99 у кількості 1000 тонн за ціною 6630,00 грн. за тонну; дизельне паливо марки 3-02-(-25) ДСТУ 4063-2001 у кількості 700 тонн за ціною 5000,00 грн. за тонну; бензин автомобільний А-80 не етильований ДСТУ 4063-2001 у кількості 100 тонн за ціною 6060,00 грн. за тонну та бензин автомобільний марки А-95 (в талонах) у кількості 36000 літрів за ціною 5,25 грн. за літру.

23.04.2008 р. Позивачем укладено з ТОВ «ВАРТ»додаткову угоду №1 до договору поставки №925 від 05.03.2008 р.. Відповідно до вказаної додаткової угоди, внесено зміни до договору поставки та збільшено ціну дизельного палива до 6760,00 грн. за тонну, а бензину А-80 - до 6790,00 грн. за тонну.

19.05.2008 р. Позивачем укладено з ТОВ «ВАРТ»додаткову угоду №2 до договору поставки №925 від 05.03.2008 р.. Відповідно до вказаної додаткової угоди, внесено зміни до договору поставки та збільшено ціну дизельного палива до 7695,00 грн. за тонну, бензину А-80/76 - до 7110,00 грн. за тонну, бензину А-95 - до 6,35 грн. за літр.

26.05.2008 р. Позивачем укладено з ТОВ «ВАРТ»додаткову угоду №3 до договору поставки №925 від 05.03.2008 р.. Відповідно до вказаної додаткової угоди, внесено зміни до договору поставки та збільшено ціну дизельного палива до 7790,00 грн. за тонну, а бензину А-80/76 - до 7280,00 грн. за тонну.

13.06.2008 р. Позивачем укладено з ТОВ «ВАРТ»додаткову угоду №4 до договору поставки №925 від 05.03.2008 р.. Відповідно до вказаної додаткової угоди, внесено зміни до договору поставки та збільшено ціну дизельного палива до 7870,00 грн. за тонну.

Пунктом 3 Постанови Кабінету міністрів України № 274 від 28.03.2008 року «Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти процедури закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти», яка була чинною на момент укладення позивачем та ТОВ «ВАРТ»додаткових угод, встановлено, що процедури закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти, розпочаті до набрання чинності Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, завершуються відповідно до Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Пунктом 84 вище зазначеного Тимчасового положення встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від умов тендерної (цінової) пропозиції учасника - переможця процедури закупівлі, крім випадків зменшення ціни тендерної пропозиції у порядку, передбаченому цим Тимчасовим положенням. Істотні умови договору про закупівлю не повинні змінюватися після підписання договору, крім випадків, визначених порядком зміни умов договору про закупівлю, що затверджується уповноваженим органом за погодженням з Мінфіном.

Вище вказані умови процедури закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти позивачем дотриманні не були, у звязку з чим, аналізуючи зміст вище наведених норм та договору поставки з укладеними до нього додатковими угодами, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів викладених в вимогах КРУ в Одеській області та апеляційній скарзі в частині необґрунтовано сплачених внаслідок завищення цін на нафтопродукти коштів на загальну суму 155949,74.

Колегія суддів також не погоджується з доводами суду першої інстанції та позивача щодо правомірності здійснення портом додаткових перешвартовок суден за ініціативою Порту за його рахунок без стягнення оплати, оскільки при ухваленні рішення суд першої інстанції та позивач дійшли помилкового висновку щодо застосування в даному випадку норм матеріального права та не вірно при вирішенні питання правомірності не нарахування швартового збору застосували норми Наказу міністерства ОСОБА_2 Союзу РСР № 180 від 09.08.1983 року.

Так, регулювання порядку та загальні умови щодо зборів та плати (лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовний збір, плата за роботу буксирів при швартовних операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги, супервайзерська винагорода), які справляються у морських портах із суден закордонного плавання зазначених груп і плавучих споруд, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором, встановлені та затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 27.06.96р. N 214, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 липня 1996 року.

Відповідно до пунктів 31 та 34 вказаного Наказу № 214, швартовний збір при швартуванні, відшвартуванні, перетягуванні і перешвартуванні суден усіх груп, крім В, Г, Д і Е, справляється за встановленими ставками. Комплексна оплата роботи всіх буксирів при швартуванні, відшвартуванні та перестановленні для суден групи А (крім плавучих споруд), Б (круїзні пасажирські судна закордонного плавання, які заходять у порт Ялта) і В (крім буксирів, буксирів-штовхачів, штовхачів) обчислюється за ставками табл. 5 (Наказу).

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивачем в порушення вище наведених норм Наказу Міністерства транспорту України від 27.06.96р. N 214, недоотримана плата збору за роботу буксирів при швартових операціях та швартового збору за період з 01.01.2006 року по 01.07.2008 року у розмірі 775878 грн. 94 коп.

Доводи представника позивача щодо неправомірності вимог КРУ у вказаній частині, надані ним у судовому засіданні, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки Контрольно-ревізійним управлінням не заперечується право Порту на здійснення додаткових перешвартовок, а тільки вказується на те, що вказані послуги підлягають оплаті за ставками відповідно до діючого законодавства України.

Пунктом 23 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 Основні засоби, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 27.04.2000 р. №92 визначено, що нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) обєкта, який встановлюється підприємством при визнанні цього обєкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, в порушення вищевказаних вимог законодавства України, відповідачем не надано доказів підтвердження того, що позивачем здійснювалось нарахування амортизації на об'єкти, які вибули, були переведені на реконструкцію, модернізацію, добудову, дообладнання чи консервацію.

Колегія суддів вважає, що вище зазначений висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи, висновки відповідача в акті ревізії щодо здійснення позивачем нарахування амортизації на обєкти, виведені з експлуатації, ґрунтуються на належних доказах, а саме наказах начальника ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»про виведення з експлуатації основних засобів, що також підтверджується Реєстром обєктів, на які нараховувалась амортизація в період виводу з експлуатації (а.с.163 том 1). Спростування щодо існування вище вказаних наказів начальника порту позивачем не надано ні до матеріалів справи, ні в судовому засіданні.

Отже, на думку колегії суддів, доводи, викладені в акті перевірки та у вимозі про усунення порушень в частині пункту 11 про зобов'язання ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»відкоригувати по бухгалтерському обліку завищення витрат внаслідок зайво нарахованої амортизації на суму 25613,03 гривень є повністю обґрунтованими, документально підтвердженими, на що суд першої інстанції не звернув належної уваги та зробив помилковий висновок про задоволення позову у вказаній частині.

Враховуючи вище викладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Контрольно-ревізійного управління в Одеській області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2009 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт»до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про скасування вимоги про усунення порушень.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 жовтня 2010 року.

Головуючий:

Судді: