Справа № 2-а-1049/09/1421
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-1049/09/1421

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Козаченко Р.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»за 2006-2008 роки,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2008 року, та про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_5 являється пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. Відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання дій протиправними, стягнення підвищення до пенсії дітям війни за 2006 рік та за період з 1 січня до 9 липня 2007 року та з 1 січня до 22 травня 2008 року в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_5 підвищення до пенсії дітям війни згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправною. Визнано дії Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області за період за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_5 підвищення до пенсії дітям війни згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області надалі здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_5 щомісячного підвищення до пенсії дітям війни у відповідності до чинного на момент виплати Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є пенсіонеркою та має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивачка має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати позивачці у 2006 та у 2007 роках відповідачем не проводились, а в 2008 році було нараховано 10% від прожиткового мінімуму.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції при винесенні рішення допустив порушення норм процесуального права, а саме.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивачки що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно, при вирішенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачці за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Подібні до 2007 року відносини склалися і в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Отже, позивачка відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на підвищення пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивачки на підвищення пенсії за 2007 та 2008 роки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, однак при розгляді справи та винесені постанови не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка звернулась до суду з позовом 23 січня 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року), позивачкою було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 23 січня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «Мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсії, що призначається лише за цим Законом і не стосується «Дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Крім цього, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не вірно задовольнив вимоги позивача зобовязавши відповідача надалі здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії, оскільки суди не вправі вирішувати спори на майбутній час колегія суддів вважає, що рішення в цій частині підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відповідно до п.2 ч.1 ст.201 КАС України, змінити постанову суду першої інстанції, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції: «Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання дій протиправними, стягнення підвищення до пенсії дітям війни за 2006 2007 роки та за період з 1 січня до 22 травня 2008 року в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог. Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області за період за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_5 підвищення до пенсії дітям війни згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 як дитині війни за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 196, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.2 ч.1 ст.201, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області задовольнити частково.

Змінити постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2009 року, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції.

«Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання дій протиправними, стягнення підвищення до пенсії дітям війни за 2006 2007 роки та за період з 1 січня до 22 травня 2008 року в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області за період за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_5 підвищення до пенсії дітям війни згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 як дитині війни за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».»

В іншій частині постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: