Справа № 236/1413/16-а
Суддя: Шавиріна Л. П.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріна Л.П.

секретаря - Снігирьова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман за участю позивача , відповідача адміністаративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Артемівського взводу батальону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції України в Донецькій області Мокрого Ярослава Володимировича про визнання постанови про адмінправопорушення протиправною та її скасування, суд

В С Т А Н ОВ И В :

13 червня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Артемівського взводу батальону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції України в Донецькій області Мокрого Ярослава Володимировича про визнання протиправною скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити у зв`язку з тим, що він не порушував Правила дорожнього руху, керував автомобілем в момент його зупинки відповідачем будучи пристебнутим паском безпеки, та відстебнув такий пасок в той момент, коли до нього підійшов відповідачу. Крім того, він наполягав наданні йому можливості скористуватися своїм правом на захист, але відповідач порушив таке його право і з цією метою в порушення ст. 276 КУпАП невідкладно розглянув справу прямо на проїзній частині вулиці, а не за місцем знаходження адміністративного органу.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказував про те, що позивач не заперечував в момент його зупинки порушенням ним правил дорожнього руху, не заявляв клопотання про забезпечення його права на захист, він дійсно виніс постанову невідкладно на місці фіксування правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Завданням адміністративного судочинства виходячи зі змісту ст. 2 КАС України є захист права, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Правовідносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року, зареєстрованим в МЮУ 26.06.2009 року за № 576/16592, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853.

Позивач на підставі ч.2 п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 рок з наступними змінами та доповненнями, договору має право користуватися та керувати автомобілем ЗАЗ-DAEWOO 2005 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.7).

Постановою відповідача серія ПС2 від 07.06.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.5 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 51 грн. у зв`язку з тим, що 07.06.2016 року о 09 годині 25 хвилини він, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Фрунзе(Незалежності) в м. Лиман, не виконав вимоги п.2.3 «в» Правил дорожнього руху - не користувався пасками безпеки.

Копію вказаної постанови позивач отримав на місці, про що свідчить відмітка у вказаній постанові(а.с.6).

13 червня 2016 року позивач звернувся до суду, тобто у строки, встановлені ст. 289 КУпАП(а.с.2).

Не погодившись з даною постановою, позивач вказав, що вона складена з грубими порушеннями норм діючого законодавства, бо вказаного порушення він не скоював тому, що користувався пасками безпеки під час руху, але коли зупинився на вимогу відповідача відстебнув їх. Крім того вважає, що постанову винесено з грубими порушеннями норм КУпАП відповідач йому взагалі не роз`яснив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, його вимогу надати йому можливість скористуватися послугами захисника не задовольнив, в порушення вимог ст. 276 КУпАП розглянув матеріал безпосередньо на вулиці, де зупинив його автомобіль, а не в адміністративному приміщенні поліції, в постанові не вказав найменування підрозділу внутрішніх справ, в якому він працює, не вказана його адреса, не опитані свідки та відсутні їх письмові пояснення. Тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, а постанова являється протиправною і просив її скасувати.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП, є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.279 КУпАП та розділу Ш Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, посадова особа, що розглядає справу, зобов`язана роз`яснити особам, що беруть участь у розгляді справи, їх права та обов`язки, вирішити заявлені клопотання, у тому числі і у праві на захист.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган(посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Але судом встановлено, що при винесені постанови про притягнення позивача до відповідальності відповідачем - посадовою особою, було грубо порушено вказані норми законодавства, бо роблячи висновок про наявність вини позивача, відповідач не аналізував докази бо вони взагалі відсутні протокол про адмінправопорушення за вказані порушення відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП та п.4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, взагалі не складається, жодного пояснення свідків не складено, а пояснення позивача свідчать про те, що він взагалі не скоював зазначеного правопорушення(а.с.27-28).

Крім того, як зміст постанови так і наданий відповідач диск фіксації правопорушення свідчить про те, що права, передбачені ст. 268 КУпАП позивачеві відповідачем не роз`яснювалися, та не дають можливості встановити чи заявлялося позивачем клопотання про надання йому можливості скористатися правом на захист, бо в постанові підпис позивача про роз`яснення таких відсутній, а на диску взагалі відсутня така інформація.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на підставі ч.3 ст.71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Але ж в судовому засіданні встановлено, що відповідачем грубо порушено вказану норму права.

Бо відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом(посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Справа про адміністративне правопорушення згідно ст. 249 КУпАП розглядається відкрито, з додержанням вимог про місце, строк та порядок розгляду справи, передбачені главою 22 КУпАП, у контексті якої розгляд справ про адміністративне правопорушення провадиться за місцем вчинення правопорушення, місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушника, де законодавець має на увазі адміністративну територію, яка обслуговується уповноваженим органом або посадовою особою, а не безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення та винесення постанови про притягнення порушника до відповідальності на місці вчинення правопорушення передбачено з дотриманням вимог ст. 276 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення роз`яснено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто відповідачем порушено порядок винесення постанови про адмінправопорушення, як і не забезпечено у здійсненні позивачем права на захист, гарантованого ст. 59 Конституції України.

Крім того, судом встановлено, що відповідач не забезпечив висновки, викладені ним в постанові, жодними доказами бо такі ним зібрано не було.

Тому суд вважає, що при розгляді справи встановлено наявність порушення відповідачем прав позивача у сфері публічно-правових відносин, бо постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Будь-яких доказів тому, що посадова особа діяла в межах норм і правил, встановлених законодавством, відповідач суду не надав.

Отже за результатами розгляду справи суд вважає доведеним факт порушення саме відповідачем прав та законних інтересів позивача, якого було необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності бо відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та порушення порядку вирішення питання про притягнення до відповідальності свідчить про відсутність його провини, що є підставою закриття провадження по справі відповідно до ст. 247 КУпАП.

У зв`язку з цим суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.11,71,86,159-163,171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Артемівського взводу батальону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції України в Донецькій області Мокрого Ярослава Володимировича про визнання постанови про адмінправопорушення протиправною та її скасування задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову поліцейського батальону дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції України в Донецькій області Мокрого Ярослава Володимировича від 07 червня 2016 року серія ПС2 № 635333 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та скасувати її, провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя - .