Справа № 814/4161/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/4161/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Макогон С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016р. у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Евро-ДГ" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

21.07.2010р. приватне підприємство "Евро-ДГ" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - ДПІ) про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2010р. №/0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 934892 грн., в т.ч. за основним платежем на 623 261 грн., штрафними санкціями - 311 631 грн., № /0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 747 813 грн., в т.ч. за основним платежем на 498 542 грн., та штрафними санкціями - 249 271 грн. Позивач також просив визнати неправомірними дії ДПІ щодо визнання правочинів із зазначеними контрагентами нікчемними та такими, що порушують публічний порядок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи ДПІ про нереальність господарських операцій з ПП "Купран-Юг", ПП "Гурмет-Н",ТОВ "КМС-Агросервіс", НВК "Наско", ПП"Браун-Трейд" по придбанню товару є неправомірними, оскільки позивач отримав товар та використав у своїй господарській діяльності.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на законність та правомірній дій органу ДПІ при проведенні перевірки, складанні акту та прийнятті оскаржуваних повідомлень-рішень. На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010р. адміністративний позов задоволений частково. Визнані неправомірними і скасовані ППР від 07.07.2010р. № /0 на суму основного платежу 623 160 грн. та штрафної санкції 311 580,5 грн., № /0 - на суму основного платежу - 498 528 грн. та штрафної санкції - 249 264 грн. В решті позову відмовлено.

За апеляційними скаргами ПП "Евро-ДГ" та ДПІ постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010р. переглянута Одеським апеляційним адміністративним судом. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012р. постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ДПІ подала касаційну скаргу. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29 жовтня 2015р. постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010р. та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012р. в частині задоволення позову скасовані, в цій частині справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При повторному розгляді справи постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016р. адміністративний позов задоволений частково. Визнані протиправними і скасовані ППР від 07.07.2010р. № /0 на суму основного платежу 623 160 грн. та штрафної санкції 311 580,5 грн., № /0 - на суму основного платежу - 498 528 грн. та штрафної санкції - 249 264 грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у позові в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та вбачаються з матеріалів справи наступні обставини.

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки ПП ""Евро-ДГ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.08 по 31.12.09, за результатами якої 23.06.2010р. складений акт № 1031/23-600/32755158, встановлені порушення:

- п.3.1 ст.3, пп.4.1.1, пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2009р. на загальну суму 623 261,0 грн.,

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено у 2009р. суму податку на додану вартість в загальному розмірі 498 542,0 грн.,

- ч.1,5 ст.203, п.1,2 ст.215, ст..228 ЦК України, внаслідок чого укладені нікчемні правочини: в жовтні - грудні 2008р. з ПП "Купран-Юг", в травні, липні, вересні 2009р. - з ПП "Гурмент-Н", в жовтні 2008р., березні, квітні, вересні 2009 - з ТОВ "КМС-Агросервіс", в вересні, жовтні 2009р. - з НВК "Наско" та ПП "Браун-Трейд".

За наслідками перевірки 07.07.2010р. податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /0, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 934 892 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 623 261,0 грн. та штрафними санкціями у розмірі 311 631,0 грн.,

- № /0, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 747 813 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 498 542,0 грн. та штрафними санкціями у розмірі 249 271,0 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків ДПІ про неправомірне формування позивачем валових витрат та податкового кредиту у першому кварталі 2009р. при отриманні податкових накладних, виписаних на його адресу державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" в період червня 2007р. по вересень 2007р., безпідставним формуванням даних податкового обліку при придбанні металоконструкцій у ПП "Купран-Юг" за нікчемним правочином, а також заниженням доходу у вигляді відсотків банку, нарахованих на залишки коштів на поточному рахунку на суму 371,16 грн. (стор.146-147 акту), та завищенням податкового кредиту на 14 грн., який не підтверджений податковими накладними (стор.167-19 акту), позивачу збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток та ПДВ у розмірі, визначеному податковими повідомленнями-рішеннями.

Правова позиція позивача, з якою погодився суд першої інстанції, ґрунтується на невірних висновках податкового органу по операціям з державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" та ПП "Купран-Юг" в частині донарахування податку на прибуток на суму 623 160 грн. та штрафних санкцій в розмірі 311 580,50 грн. та податку на додану вартість на суму 498 528 грн. та штрафних санкцій в розмірі 249 264 грн. В решті позивач визнав результати перевірки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з правомірності формування позивачем даних податкового обліку по вказаним вище підприємствам.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.3-5,11 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" та ст.ст.3,4,7 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість", про що докладно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до вказаних правових норм до складу валових витрат та податкового кредиту не підлягають включенню будь-які витрати та суми сплаченого (нарахованого) податку, не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Вищий адміністративний суд в ухвалі від 29 жовтня 2015р. зазначив, що для правильного вирішення справи суду необхідно достеменно з'ясувати характер та зміст операцій, які стали підставою для виникнення у позивача права на оспорювані суми валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість; дослідити всі первинні документи, складенням яких опосередковується конкретний вид господарської операції (придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП "Купран-Юг" та залізничних послуг у ДТГО "Львівська залізниця"); встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків; перевірити наявність у підприємства ділової мети під час здійснення відповідних операцій (в тому числі при перерахуванні попередньої оплати на користь ДТГО "Львівська залізниця", зокрема, з'ясувати факт подальшого отримання залізничних послуг або причини їх неотримання) та на підставі встановлених обставин зробити вмотивований висновок про реальність проведених господарських операцій.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо реальності господарської операції позивача з ПП "Купран-Юг", судова колегія враховує, що 01.10.2007р. між сторонами укладений договір поставки, відповідно до якого ПП "Купран-Юг" зобов'язується поставити ПП "Евро-ДГ" списане обладнання і металоконструкції. Відповідно до п.4 вказаного договору товар поставляється саме продавцем (т.2 а.с.118).

На підтвердження здійснення вказаної операції протягом жовтня-грудня 2008р. позивачем до перевірки надані видаткові та податкові накладні, а також платіжні доручення по оплаті вартості товару (стор.9-11 акту).

З акту перевірки вбачається, що отриманий від ПП "Купран-Юг" товар позивач поставив ТОВ НВФ "Інтермет" та ТОВ "Інтермет-ВС" (стор.15-16 акту), що підтверджує використання позивачем отриманого товару у власній господарській діяльності.

На підтвердження реальності операцій позивача по придбанню списаних металоконструкцій свідчить той факт, що основним видом діяльності ПП "Евро-ДГ" є оптова торгівля відходами та брухтом (КВЕД 46.77). Вчинення операцій по поставці позивачу списаного обладнання та металоконструкцій узгоджується з діяльністю ПП "Купран-Юг", основним видом якої є інші види оптової торгівлі (КВЕД 51.90.0).

Доводячи нереальність господарських операцій позивача із вказаним контрагентом, податковий орган посилається на наявність податкової інформації про відсутність у контрагента-постачальника трудових ресурсів, складських приміщень, транспортних засобів, тобто відсутності в них умов для здійснення господарських операцій у задекларованому обсязі. Зазначені обставини стали також підставою для висновків про нікчемність операцій позивача з ПП "Купран-Юг".

Судова колегія вважає, що з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товару та послуг в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення валових витрат та податкового кредиту без фактичного отримання від них товарів чи послуг. Але такі дії тягнуть за собою кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України для тих, хто їх вчиняє.

У даній справі ДПІ не посилається на факти вчинення посадовими особами ПП "Евро-ДГ" та ПП "Купран-Юг" таких дій, і не надає докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

Також доводами податкового органу про непідтвердження реальності операцій по поставці товару від ПП "Купран-Юг" є ненадання позивачем в ході перевірки ТТН, які б підтверджували транспортування товару від постачальника покупцю.

Судова колегія враховує, що відсутність ТТН у позивача пов'язана з тим, що за умовами договору поставка товару здійснювалась силами та транспортом продавця. Саме для цього підприємства наявність ТТН є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку та оприбуткування відповідних витрат.

Позивач майже повністю розрахувався за поставлений товар, що підтверджено даними перевірки. Вказані обставини спростовують доводи ДПІ, що вчинені господарські операції з ПП "Купран-Юг" не спрямовані на реальне настання наслідків, та свідчать про дійсний намір сторін на зміну їх майнового стану.

Судова колегія погоджується із судом першої інстанції про неможливість встановлення обставин та способу налагодження господарської операції позивача з ПП "Купран-Юг", допиту свідків, які брали в цьому участь, з огляду на значний сплив часу з моменту вчинення господарської операції та наявності обставин, що унеможливлюють виконання вимог суду касаційної інстанції.

Так, господарські операції з вказаним контрагентом мали місце у жовтні-грудні 2008р., за даними Єдиного реєстру юридичних осіб ПП "Купран-Юг" припинено 01.09.2009р., з 19.09.2014р. ПП "Евро-ДГ" знаходиться в стані припинення, з 13.11.2012р. керівником ПП "Евро-ДГ" є інша особа - ОСОБА_2

Судова колегія вважає, що за наявності у позивача належним чином оформлених первинних документів, відсутності фактів кримінального переслідування посадових осіб ПП "Купран-Юг" за фіктивну діяльність або ухилення від сплати податків, доводи податкового органу про неправомірне відображення позивачем у податковому обліку господарської операції з вказаним контрагентом ґрунтуються на припущеннях, що є недостатнім для висновку про заниження ПП "Евро-ДГ" податку на прибуток та ПДВ.

Щодо господарських операцій позивача з державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" в період червня 2007р. по вересень 2007р. судова колегія зазначає, що в ході перевірки податковий орган прийшов до висновків про неправомірне формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за рахунок вартості господарських операцій з вказаним контрагентом у першому кварталі 2009р., в той час, як операції відбувались у 2007 році.

З акту перевірки вбачається, що протягом червня-вересня 2007р. ПП "Евро-ДГ" перерахувало ДТГО "Львівська залізниця" попередню оплату за послуги залізниці на суму 686 070 грн., в т.ч. ПДВ - 114 344,97 грн., з яких віднесло до складу валових витрат у 1 кварталі 2009р. лише 332 610 грн.(стор.149-150 акту).

Фактично відправка вантажу відбулась у той же період - протягом червня - вересня 2007р., що підтверджується податковими накладними та квитанціями про приймання вантажу (т.2 а.с.12-20, 243-262).

Враховуючи, що позивачем сформований податковий кредит та валові витрати по господарській операції з ДТГО "Львівська залізниця" у межах строку давності (1095 днів) з моменту здійснення господарської операції, відсутні підстави для висновку про порушення позивачем порядку відображення вказаної операції у податковій звітності.

Касаційним судом в ухвалі від 29 жовтня 2015р. підтверджена правомірність формування позивачем податкового кредиту за податковими накладними з ДТГО "Львівська залізниця", отриманими після закінчення податкових періодів, в яких фактично відбулись господарські операції, в межах строку давності, встановленого пп.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Разом з тим, Вищий адміністративний суд вважав за необхідне дослідити реальність вказаної господарської операції.

З акту перевірки вбачається, що ПП "Евро-ДГ" не надало до перевірки акти виконаних робіт, які б свідчили про факт отримання послуг залізниці (стор.150 акту).

Судова колегія погоджується з доводами позивача, що факт виконання залізницею послуг з перевезення підтверджується не актами виконаних робіт, а залізничною накладною, в якій зазначається найменування вантажу, дата відвантаження та отримання товару, адреса отримувача, вартість послуг перевезення, які надані позивачем до суду при первісному розгляді справи (т.2 а.с.243-262).

В зв'язку із неможливістю в інший спосіб підтвердити реальність операції позивача з ДТГО "Львівська залізниця" у червні - вересні 2007р. в зв'язку із спливом значного часу, суд першої інстанції вірно виходив з презумпції чинності правочину із зазначеним контрагентом.

Аналіз наведених обставин в сукупності дає підстав для висновку, що позиція податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ПП "Купран-Юг", а також про формування податкової звітності по контрагенту ДТГО "Львівська залізниця" із запізненням ґрунтуються на припущеннях, невірному тлумаченню податкового законодавства, що є недостатнім для висновків про завищення позивачем податкового кредиту та валових витрат за рахунок сум по господарським операціям з цими контрагентами, на як наслідок, свідчить про незаконність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016р.- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян