Справа № 310/1738/16-а (2-а/310/543/16)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2016 рокусправа № 310/1738/16-а (2-а/310/543/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2016 року у справі № 310/1738/16-а (2-а/310/543/16) за позовом ОСОБА_1 до начальника Спеціалізованої держаної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС за участю третьої особи - державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення серії АА №003003 від 02.03.2016 року, винесену відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.03.2016 року вона отримала лист від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі, з якого дізналася, що звільнена від адміністративної відповідальності згідно постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення від 02.03.2016 року. Вказаною постановою її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 165-1 КУпАП, та на підставі ст. ст. 22, 34 КУпАП звільнено від відповідальності в зв'язку малозначністю вчиненого діяння.

Позивач також зазначила, що винесення постанови є передчасним, оскільки факт вчинення порушень, визначених у акті перевірки, не є доведеним, а сам акт перевірки, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24.02.2016 року №Ю-1 на суму 7710,66 грн. та Рішення № від 24.02.2016 року про застосування штрафних санкцій на суму 3855,33 грн. оскаржені платником збору.

Крім того, згідно розрахунку штрафних санкцій (штрафу) по донарахованому єдиному внеску порушення допущено з жовтня 2013 року по грудень 2014 року. Однак, ОСОБА_1 була прийнята на посаду в.о. головного бухгалтера лише з 20.10.2014 року. Таким чином, у відповідача не було законних підстав стверджувати, що нею допущено порушення на суму 7710,66 грн., яка нарахована за жовтень 2013 - грудень 2014 року. Також вказує, що відповідачем порушено норми ч.1 ст.38 КУпАП щодо строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення серії АА №003003 від 02.03.2016 року, винесену начальником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі МГУ ДФС Афоновим Романом Петровичем.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем, всупереч ч.2 ст.71 КАС України, не доведена правомірність прийняття рішення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, згідно якого було встановлено порушення нею порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування, подання недостовірних відомостей з 01.10.2013р. по 31.12.2014р. (не нараховано та не утримано єдиний соціальний внесок в загальній сумі 7710,66 грн.). При цьому суд послався на те, що за результатами розгляду скарги ДП «Бердянський морський торговельний порт» Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників виніс рішення від 24.03.2016 рок № 6314/10/28-10-10-4-33, згідно якого встановлено, що порушень сплати єдиного внеску на суму 4322 грн. підприємство не допускало.

Отже, приймаючи постанову від 02.03.2016 року, відповідач безпідставно дійшов висновку, щодо суми допущеного правопорушення.

Відповідачем також не враховано, що у період з жовтня 2013 року по 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера не перебувала. Таким чином, рішення відповідача не відповідає фактичним обставинам, що свідчить про його необґрунтованість.

Не погодившись із судовим рішенням, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог.

В апеляційній скарзі податкова посилається на той факт, що єдиним документом, яким встановлено зміст порушення є акт перевірки. Однак, підставою для порушення адміністративної справи є вчинення особою діяння, яке містить в собі ознаки адміністративного правопорушення. Проте для початку провадження необхідна також процесуальна підстава, у даному випадку це акт перевірки, в якому відображені обставини, виявлені лише під час такої перевірки та висвітлені в акті. Отже, під час провадження у справах про адміністративне правопорушення акт перевірки має процесуальний статус доказу. До спірних правовідносин застосовується ст.26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до частини 1 якої посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Приписи цієї статті не передбачають можливість перенесення строків складання протоколів про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень. Проте законом передбачена можливість оскарження рішень у справах про адміністративні правопорушення та наслідки такого оскарження. Отже, при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні підстави неприйняття як доказу акту перевірки ДП «Бердянський морський торгівельний порт» або перенесення строків розгляду справи, а посилання позивача не передчасність винесення постанови є безпідставним. Виявлення своєчасно не сплачених сум єдиного внеску позивач повинен був забезпечити шляхом проведення інвентаризації фінансових зобов'язань. Крім того, у даному випадку викладені вище порушення призвели до ненарахування та ненадходження до бюджету єдиного внеску, починаючи з листопада 2013 року і до теперішнього часу. При цьому виявлення факту правопорушення контролюючим органом без проведення перевірки було неможливим, оскільки потребувало дослідження первинних документів підприємства. Виходячи з викладеного, вчинене позивачем адміністративне правопорушення є триваючим та було виявлене при складанні акту перевірки 24.02.2016 р. Отже, постанова від 02.03.2016 року відповідає чинному законодавству, що виключає підстави для задоволення позову.

Позивач та третя особа подали заперечення на апеляційну скаргу, в яких заперечили проти апеляційної скарги відповідача та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обгрунтоване.

Так, позивач та ДП «Бердянський морський торговельний порт» вказують, що всі порушення не є триваючими, оскільки порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування, подання недостовірних відомостей вважається вчиненим з моменту подання звітності до податкового органу. Така звітність подається щомісячно, без наростаючого підсумку. Відповідні показники, наприклад, за квітень 2014 року, не відображаються у звітності травня 2014 року. Таким чином, відповідач, встановивши, що порушення допущено в період до призначення ОСОБА_1, не мав права притягувати її до відповідальності за їх вчинення. Разом з тим, порушення щодо єдиного внеску стосуються трьох епізодів: відряджень колишнього директора підприємства, видача спецодягу працівникам порту, укладення цивільно-правових угод з працівниками порту. В свою чергу, з 10 цивільно-правових угод лише 2 діяли в період, коли позивач вже працював у порту і міг нести відповідальність за них. Разом з тим, відповідач вважає ці угоди трудовими, тобто такими, оподаткування яких має здійснюватись в іншому прядку. Вказане не відповідає нормам законодавства. Фактично податкова, вийшовши за межи наданих їй повноважень, на власний розсуд перекрутила зміст укладених правочинів, що є неприпустимим. Тому висновки Акту, що договори цивільно-правового характеру, укладені ДП «БМТП» зі своїми штатними працівниками, нібито не носять цивільно-правового характеру, є безпідставними. Зазначають, що правопорушення, винним у вчиненні якого був визнаний позивач, не є триваючим, тому він, як посадова особа, не може нести адміністративну відповідальність. Отже, постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення внаслідок його малозначності не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник особи, що подала апеляційну скаргу, доводи та вимоги, викладені у апеляційній скарзі, підтримав.

Представник третьої особи проти доводів податкового органу заперечив з підстав, зазначених у запереченнях на апеляційну скаргу. Представником третьої особи також було заявлено клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не є стороною по справі. Клопотання відхилено судом, виходячи з норм ч.1 ст.185 КАС України та ст..234-2 КУпАП, відповідно до якої відповідач, приймаючи постанову, що оскаржується, діяв від імені органу доходів та зборів.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі була проведена документальна планова виїзна перевірка ДП «Бердянський морський торговельний порт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 рік, в результаті якої був складений протокол № 751437 від 24.02.2016 р. відносно в.о. головного бухгалтера ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-1 ч. 1 КУпАП. Згідно протоколу ОСОБА_1, будучи в.о. головного бухгалтера ДП «БМТП», порушила порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, подання недостовірних відомостей, а саме, п. 1, п.7 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у період з 01.10.2013р. по 31.12.2014р. не нараховано та не утримано єдиного соціального внеску у загальній сумі 7710,66 грн.. Конкретні порушення у протоколі не зазначено, однак містяться посилання на акт перевірки від 24.02.2016 року.

На підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, постановою (Серія АА № 003003 від 02 березня 2016р.) начальника СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі Афонова Р.І. справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито згідно ст.ст. 22, 34 КУпАП - у зв'язку з малозначністю вчиненого діяння.

При цьому, ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, зазначеного у протоколі та постанові.

Рішенням № від 24.02.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску застосовано до ДП «БМТП» штрафні санкції у розмірі 3855 грн. 33 коп. Цього ж дня винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №10-1 на суму 7710, 66 грн..

Не погодившись з висновками перевірки, ДП «Бердянський торговельний морський порт» подав заперечення на акт перевірки № 73/40-юр від 29.02.2016 року та оскаржив рішення податкового органу. Рішенням центрального офісу з обслуговування великих платників міжрегіонального Головного Управління ДФС Державної Фіскальної Служби України від 24.03.2016р. № 6314/20/28-10-10-4-33 скаргу задоволено частково - рішення № від 24.02.2016 року скасовано в частині донарахованого єдиного внеску в розмірі 4322,72 грн. та фінсанкції в розмірі 2161,36 грн., вимогу від 24.02.2016 р. № Ю-1 скасовано в частині 4322,72 грн..

Встановлено, що порушень законодавства, що регулює сплату єдиного внеску, на зазначену суму підприємство не допускало.

Статтею 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 234-2 КУпАП органи доходів і зборів, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ст.165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що постанову серія АА № 003003 від 02 березня 2016р. не можна визнати обгрунтованою, виходячи з наступного:

- враховуючи зміст рішення Центрального офісу з обслуговування великих платників міжрегіонального Головного Управління ДФС Державної Фіскальної Служби України від 24.03.2016р. № 6314/20/28-10-10-4-33, слід дійти висновку, що постанова та акт перевірки містять недостовірні відомості стосовно складу та суми порушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності;

- постанову винесено без врахування суттєвих обставин справи, а саме можливості оскарження рішень податкового органу щодо сплати єдиного внеску в порядку, визначеному ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Крім того, слід зазначити, що згідно ст..284 КУпАП постанова про закриття провадження у адміністративній справі виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно ст..22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відомостей про оголошення позивачу усного зауваження постанова не містить, як і про наявність обставин, передбачених ст..247 названого Кодексу.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи податкового органу стосовно того, що строки, визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, позбавляли відповідача можливості з'ясувати обставини, пов'язані з оскарженням висновків перевірки, не приймаються судом, виходячи з наступного.

Згідно абз.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення , а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За нормами ст.. 277 названого Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Таким чином, відповідач мав можливість з'ясувати обставини щодо оскарження висновків та рішень податкового органу у встановленому порядку, а також визначити обсяг інших, крім протоколу, матеріалів, необхідних для розгляду справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яке постановлене із дотриманням судом норм процесуального права, та є вірним по суті, що виключає підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2016 року у справі № 310/1738/16-а (2-а/310/543/16) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

(Ухвалу суду складено в повному обсязі 23.06.2016 року.)

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Панченко