Справа № 812/1592/15
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року справа №812/1592/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 р. у справі № 812/1592/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі № 812/1592/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету - задоволено. В наслідок чого стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (р/р 8069 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767, код 05763797) суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за листопад, грудень 2013 року в розмірі 729413,00 грн. (сімсот двадцять дев'ять тисяч чотириста тринадцять гривень 00 копійок). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Луганській області на користь Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" судові витрати в сумі 10941,19 грн. (десять тисяч дев'ятсот сорок одна гривня 19 копійок). (арк.справи 178-183)

Відповідач - Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Також, в апеляційній скарзі, відповідач заявив клопотання про заміну сторони провадження з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (арк.справи 220-240).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ПАТ "Луганськтепловоз" зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Луганської міської ради 18 червня 2003 року, перебуває на обліку в спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС та є платником податку на додану вартість відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (арк.справи 18)

На підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України, спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад, грудень 2013 року, результати якої оформлені актом перевірки від 18.02.2014 року № 16/28-05-47/05763797.

Відповідно до висновків акту перевірки від 18.02.2014 року № 16/28-05-47/05763797 підприємством допущено порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, абз. а) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення розміру від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту всього на 2 471 978,00 грн., в т. ч. по періодах:

- за листопад 2013 року на 1 025 382,00 грн.,

- за грудень 2013 року на 1 446 596,00 грн., по взаємовідносинах з ТОВ "ЛЕО", ТОВ "Луганськвода", НАК "Нафтогаз України".

Та завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 101 457 583,00 грн., у т.ч. по періодах:

- за листопад 2013 р. на 47 514 546,00 грн.;

- за грудень 2013 р. на 53 943 037,00 грн.

Позивачем, з причини незгоди з висновками акту, подані заперечення від 27.02.2014 № 866-126 на акт від 18.02.2014 р. № 16/28-05-47/05763797.

Згідно до штампу вхідної кореспонденції, 17 березня 2014 року від СДПІ позивачем отримано відповідь на заперечення, відповідно до висновків якої заперечення ПАТ "Луганськтепловоз" задоволено в частині:

- підтвердження суми від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту всього на 1 608 522,00 грн., в т.ч. за листопад 2013 року на 1 025 382,00 грн., за грудень 2013 року на 583 140,00 грн.,

- підтвердження бюджетного відшкодування всього у сумі 100 728 170,00 грн., в т. ч. за листопад 2013 року у сумі 46 785 133,00 грн., за грудень 2013 року у сумі 53 943 037,00 грн.

В іншій частині в задоволенні заперечень ПАТ "Луганськтепловоз" відмовлено та відповідно прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.03.2014 № форми „В1" (арк.справи 19) про встановлене порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. а). п. 200.4 ст. 200 ПКУ та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 729 413,00 грн.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, яка згідно з пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 14.1.18 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, згідно пункту 200.1 статті 200 вказаного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця; податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункти 201.6, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 201.10 ПКУ, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен отримати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.09.2008 року між ПАТ "Луганськтепловоз" (споживач) та ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" (далі - "ЛЄО" постачальник) укладено договір №12, згідно якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача з загально приєднаною потужністю, а споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього. Відповідно до п.7.9 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються споживачем у порядку, передбаченому додатком "Порядок розрахунків".

Згідно з пунктом 7 додатку "Порядок розрахунків" до договору від 08.09.2008 року № 12 оплата спожитої в розрахунковому періоді активної електричної енергії здійснюється плановими платежами (наростаючим підсумком), у наступному порядку:

Протягом семи днів з початку розрахункового періоду не менш 25% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлення договором;

Протягом 14-ті днів з початку розрахункового періоду не менш 50% від вартості обсягу електроенергії,постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної

Протягом 21 дня з початку розрахункового періоду не менш 75% від вартості обсягу електроенергії,постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлення договором;

Протягом 30-ті днів з початку розрахункового періоду не менш 100% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлення договором.

Як встановлено колегією суддів, між НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ТОВ "Луганськтепловоз" (покупець), укладено договір купівлі - продажу природного газу від 18.12.2012 №018/13-ПР,відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"" за кодом згідно УКТ ЗЕД , або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. Відповідно до пункту 6.1. територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30 % від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; оплата в розмірі 35 % від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та 15 числа початку місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (а.с.).

Впродовж розрахункового місяця на виконання умов договорів з ТОВ "ЛЄО", ТОВ "Луганськвода" та НАК "Нафтогаз України" позивач здійснив часткову оплату вже спожитих послуг, за результатами роботи за місяць були складені Акти приймання передавання послуг та зведені податкові накладні. Однак інколи постачальники складали акти прийняття - передавання послуг на суму, що відрізняється від суми, що зазначена в зведеній податковій накладній: НАК "Нафтогаз України" №19053 від 31.10.2013 на суму ПДВ 168 339,16 грн., НАК "Нафтогаз України" № 18819 від 31.10.2013 на суму ПДВ 229 327,51 грн.,ТОВ "ЛЕО" №4399/341 від 30.11.2013 на суму ПДВ 616 847,57 грн., ОКП "Луганськвода" №208/110 від 30.11.2013 на суму ПДВ 11 849,47 грн., НАК "Нафтогаз України" № 21702 від 30.11.2013 на суму ПДВ 583139,94 грн.,ТОВ "ЛЕО" №1534/341 від 31.12.2013 на суму 618 303,33 грн. (у додатку 8 - скарзі на постачальника до декларації за грудень 2013 року помилково зазначено № 1534/214 від 31.12.2013). Згідно п.201.10. ст..201 ПКУ позивач зазначив перелічені зведені податкові накладні у додатках 8 - скаргах на постачальників (т.1 арк.справи 33, 51). Також зазначені податкові накладні включені до реєстру отриманих податкових накладних та податкового кредиту листопад та грудень 2013 року (т.1 арк.справи 102,т.2 арк.справи 1). У випадку коли постачальник послуг виписував зведені податкової накладні на суму, яка співпадала з сумою на яку був виписаний акт прийняття - передавання послуг позивач не вносив їх до додатку 8. Так відбулось з двома зведеними податковими накладними ОКП "Луганськвода" № 204/110 від 31.12.2013 на суму ПДВ 10 954 грн.76 коп. та № 21419 від 30.11.2013 на суму ПДВ 235 110 грн.16 коп.

Відповідач не визнав зведені податкові накладні, на підставі того, що за кожним фактом оплати постачальники послуг мали виписувати позивачу звичайні податкової накладні, а не зведені.

Однак, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з цього приводу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно пункту 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071.

Відповідно до пункту 15 Порядку 1379, у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язках з покупцем, покупцю може бути виписана зведена податкова накладна, виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товарно-транспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг.

Таким чином, зазначеним Порядком надано можливість складання зведеної податкової накладної виключно у випадку фактичного (безперервного або ритмічного) постачання (відвантаження/надання) товарів/послуг.

Окремі питання складання зведених податкових накладних розглянуті в Узагальнюючій податковій консультації щодо окремих питань складання зведеної податкової накладної, затвердженій наказом ДПС України від 21 грудня 2012 року № 1177 у якій зокрема зазначено, що порядок складання зведених податкових накладних не поширюється на попередню оплату товарів/послуг (аванс), що підлягають постачанню.

З урахуванням правила першої події для визначення податкових зобов'язань постачальника податкова накладна на суму попередньої оплати товарів/послуг (авансу) складається на дату такої оплати, тобто на дату тримання такого авансу (відповідь на запитання № 6).

Разом із цим зазначено податковою консультацією передбачено, що виключними підставами для складання зведених податкових накладних є : безперервний або ритмічний характер постачання, постійні зв'язки постачальника з покупцем та обов'язкове підтвердження фактичних обсягів постачання товарів/послуг реєстром товарно-транспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг.

Враховуючи виробничі потужності, обсяги споживання, характер виробництва ПАТ "Луганськтепловоз", а також з огляду на дати укладених договорів з контрагентами ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", ТОВ "Луганськвода" та НАК "Нафтогаз України" суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при своєчасній сплаті, постачання електричної енергії, води та газу має безперервний характер та наявні постійні зв'язки постачальника з покупцем.

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів прийшла до висновку, що податкове повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 14.03.2014 та № є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 р. у справі № 812/1592/15 - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова