Справа № 2-а-5603/10/1470
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2011 р.Справа № 2-а-5603/10/1470

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суду у складі колегії:

головуючого судді - Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «НІС-ТВ»до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання нечинними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги, з урахуванням доповнень, до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, а саме: визнання нечинними та скасування вимоги від 05.05.2010 року № Ю-323 про сплату боргу зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 3062,83 гривень, та рішення від 19.05.2010 року № 818 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органами Пенсійного фонду в сумі 1087,65 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заборгованість по страхових внескам відсутня, що підтверджується матеріалами планової перевірки позивача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва. Заборгованість, яка може мати місце, виникла у звязку з перерахуванням коштів до Пенсійного органу у січні 2005 року, але на підставі ЗУ «Про державний бюджет на 2005 рік», дані кошти не перераховано до відповідача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду ґрунтується на ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та встановлено правомірність дій позивача по сплаті страхових внесків.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушенням норм матеріального права, так як вважає, що дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду є законними, оскільки у підприємства існувала наявна заборгованість.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні.

Судом встановлено, що 05.05.2010 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на адресу позивача винесено вимогу про сплату боргу, у сумі 3062,83 гривень, яка існувала станом на 01.05.2010 року.

19.05.2010 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м.Миколаєва винесено рішення № 818 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду, яким застосовано штраф, у сумі 944,10 гривень, та пеня, у сумі 143,55 гривень, за період з 20.01.2010 року по 05.05.2010 року.

Ухвалюючи судове рішення судом не повно встановлено правовідносини у справі та застосовано норми матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вимога про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій винесено в порушення ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак не вірно встановлено, що зазначена заборгованість утворилася за 2004-1 квартал 2005 роки.

Так, станом на 01.05.10 року у підприємства існувала недоїмка по сплаті страхових внесків, у сумі 3062,83 гривень, що підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 45), але така заборгованість існувала за квітень 2010 року. Як вбачається з самої вимоги недоїмка повинна бути сплачена протягом 10 днів, що в даному випадку підприємством вчинено 05.05.2010 року. Починаючи з січня 2010 року у підприємства існувала поточна недоїмка по сплаті страхових внесків, котра сплачувалась на початку наступного місяця.

Таким чином, сплата страхових внесків здійснювалась у відповідності до п.6 ст.20 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме не пізніше ніж через 20 днів з моменту закінчення базового періоду.

Відсутність порушення підтверджено самим відповідачем в ході планової перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, інших платежів за період з 01.01.04 року по 20.07.10 року та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду з 01.01.04 року по 30.06.10 року, результати якої викладено в акті № 193 від 21.07.2010 року, донараховано суму 10,73 гривень, у відповідності до вимоги № Ю-467 від 21.07.10 року, яка позивачем самостійно погашена (а.с.21).

Однак судом першої інстанції помилково зроблено висновок, що вимога про сплату боргу та штрафні санкції стосуються коштів, які перераховувались підприємством у 2004 1 кварталі 2005 роках, так як жодних доказів такому факту не надано, а є лише припущенням позивача.

Також, суд вірно посилається на ч.2 ст.71 КАС України, у відповідності до якої субєкт владних повноважень повинен довести правомірність своїх дій, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем заперечення на позовну заяву не подано та не надано жодних доказів, які могли підтвердити правомірність дій останнього, а саме розрахунки заборгованості за період з 01.01.10 року по 05.05.10 року та інші документи.

Враховуючи, що судом правильно вирішено по суті справу, але із помилковим застосуванням норми матеріального права, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду посилання на встановлені обставини у справі, а саме висновок, що вимога про сплату боргу та штрафні санкції стосуються коштів, які перераховувались підприємством у 2004 1 кварталі 2005 роках та норми матеріального права які регулюють ці відносини - ЗУ «Про Держбюджет України на 2005 рік», ЗУ «Про вирішення питання відносно заборгованості суб»єктів господарчої діяльності, які використовують особливі умови оподаткування , обліку та звітності у зв»язку з не розподілом Державним Казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності , Фонду соціального страхування на випадок безробіття на протязі 2004р.-1 кварталу 2005 року».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_3В ОСОБА_4