Справа № 2а-8262/12/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2012-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2012 року № 2а-8262/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Іваськевич С.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особиЛьвівської міської радиШмотолохи О.П.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Львівського комунального підприємства «Збиранка» до ДПІ в Жовківському районі Львівської області ДПС, треті особи - Львівська міська рада, управління охорони наколишнього природного середовища у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, , -

Встановив:

Львівське комунальне підприємство «Збиранка» звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.09.2006 р. № 12472/13807617/ 494/15-0.

Постановою господарського суду Львівської області від 06.12.2007 р. у справі № 5/863-12/112А, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2008 р., позовні вимоги задоволено повністю.

03.09.2012 р. Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу ДПІ у Жовківському районі Львівської області задоволено частково, скасовано постанову господарського суду Львівської області від 06.12.2007р. у справі № 5/863-12/112А та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2008р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях до нього, просить його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив повністю, посилається на підстави, викладені в запереченні проти позову та додаткових поясненнях.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Львівської міської ради позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області у судове засідання не зявився, своєї позиції щодо заявленого позову до суду не довів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

14.09.2006 р. ДПІ у Жовківському районі Львівської області прийнято податкове повідомлення-рішення № 12472/13807617 /494/15-0 щодо ЛКП «Збиранка» на підставі акту про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) № 84/15-0/13807617/557 від 01.09.06 р., яким встановлено порушення додатку № 2 до Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 303 від 01.03.1999 р. Даним рішенням відповідачем було визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем: збір за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 640 929,45 грн., з них: 610 409,00 основного платежу, 30 520,45 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Основним видом діяльності ЛКП «Збиранка» є надання послуг по вивезенню та захороненню побутових і промислових відходів на полігоні ТПВ з житлово-комунальних та виробничих обєктів м. Львова, внаслідок чого ЛКП «Збиранка» станом на час існування спірних відносин (перше півріччя 2006 р.) було платником збору за забруднення навколишнього природного середовища.

З метою забезпечення своє діяльності ЛКП «Збиранка» експлуатує місце видалення відходів, якому згідно з паспортом МВВ 28.08.2001 р. присвоєно реєстраційний №2. Вказаний паспорт розроблений 20.07.2000 р. згідно з чинною Інструкцією про зміст і складання паспорта місць видалення відходів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 14.01.1999р. №12, погоджений з начальником Держуправління екології та природних ресурсів Львівської області, начальником ДП «Західний експертно-технічний центр», головним державним санітарним лікарем Львівської області, начальником виробничого управління водного господарства Львівської області, головним геологом державного геологічного підприємства «Західукргеологія» та затверджений головою Львівської обласної державної адміністрації..

29.06.2006 р. головним управлінням екології та природних ресурсів у Львівській області позивачу видано дозвіл №133 на розміщення відходів у 2006 році (дійсний з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.). Вказаним дозволом також встановлено ліміти кількості та обсягів відходів, які підлягають розміщенню на обєкті позивача.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у редакції, чинній на час існування спірних відносин, збір за забруднення навколишнього природного середовища встановлюється на основі фактичних обсягів викидів, лімітів скидів забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище і розміщення відходів. Порядок встановлення обмежень розмірів зборів за забруднення навколишнього природного середовища визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 р. №303 (далі-Порядок) у редакції, чинній на час існування спірних відносин, суми збору, який справляється за викиди стаціонарними джерелами забруднення, скиди і розміщення відходів, обчислюються платниками збору самостійно щоквартально з наростаючим підсумком з початку звітного року на підставі затверджених лімітів (щодо скидів і розміщення відходів), виходячи з фактичних обсягів викидів, скидів і розміщення відходів, нормативів збору та визначених за місцем знаходження цих джерел коригуючих коефіцієнтів, наведених відповідно в таблицях додатків 1 і 2.

Таблицею 2.5. Додатку № 2 Порядку встановлюються коефіцієнти залежно від місця розміщення відходів у розмірах: «1» - спеціально створені місця складування (полігони), що забезпечують захист атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення; « 3» - звалища, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних обєктів.

Протягом першого півріччя 2006 року ЛКП «Збиранка» при сплаті збору за забруднення навколишнього природного середовища застосовувало коефіцієнт у розмірі « 1».

Відповідач вважає, що такі дії ЛКП «Збиранка» суперечать постанові Кабінету Міністрів України № 303 від 01.03.1999 р. «Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору», у зв»язку з чим і прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), а також неподаткових доходів, встановлених законодавством.

Як вбачається з акту про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку), відповідачем встановлено заниження податкового зобовязання позивача зі збору за забруднення навколишнього природного середовища за перше півріччя 2006р. у сумі 610 409,00 грн. внаслідок заниження коригуючого коефіцієнту до нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища, який встановлюється залежно від місця розміщення відходів.

Відповідно до п. 4 Порядку, який справляється за викиди стаціонарними джерелами забруднення, скиди і розміщення відходів, обчислюються платниками збору самостійно на підставі затверджених лімітів (щодо скидів і розміщення відходів), виходячи з фактичних обсягів викидів, скидів і розміщення відходів, нормативів збору та визначених за місцем знаходження цих джерел коригуючих коефіцієнтів, наведених відповідно в таблицях додатків 1 і 2.

У таблиці 2.5 додатку 2 до Порядку передбачено, що у випадку, якщо місця розміщення відходів носить характер спеціально створеного місця складування (полігони), що забезпечує захист атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення, то застосовується коефіцієнт у розмірі « 1», а у випадку, якщо місця розміщення відходів носить характер звалища, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів - коефіцієнт у розмірі « 3».

Враховуючи положення п. 4 та додатку 2 до Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору 28.12.2005 р. ЛКП «Збиранка» прийнято наказ №136 «Про встановлення коригуючого коефіцієнта залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища», яким було встановлено для ЛКП «Збиранка» з 01.01.2006 р. коригуючий коефіцієнт залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі « 1» (п. 1 наказу) та зобовязано бухгалтерію ЛКП «Збиранка» обчислювати збір за забруднення навколишнього природного середовища з врахуванням коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів, встановленого в п. 1 цього наказу (п. 2 наказу).

ЛКП «Збиранка», як платник збору за забруднення навколишнього природного середовища, був наділений повноваженнями самостійно встановлювати коригуючий коефіцієнт залежно від місця розміщення відходів (« 1» чи « 3») для обчислення вказаного збору.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1991 р. позивачем були проведені роботи з покращення експлуатації сміттєзвалища, а саме: сміттєзвалище було обладнано канавами, поставлено контрольно-пропускний пункт, ведеться цілодобовий контроль за поступленням відходів, укладено договори з підприємствами на захоронення промислових відходів лише за наявності санітарних паспортів, погоджених районними санепідемстанціями, постійно здійснюється перешарування відходів ґрунтом, у тому числі інертними матеріалами, постійно викачується інфільтрат, ведеться будівництво установки для очищення інфільтрату на території сміттєзвалища, Львівською обласною радою та Львівською міською радою розроблено ряд заходів з безпечної експлуатації Львівського міського сміттєзвалища в с. Грибовичі, що дозволяє забезпечити виключення забруднення атмосферного повітря та водних обєктів. Забезпечення позивачем захисту атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення підтверджується результатами аналізів Державного управління екології та природних ресурсів Львівської області проб ґрунту №82-85 від 31.05.2006 р., яким встановлено, що перевищення норм ГДК у ґрунтах в межах санітарно-захисної зони сміттєзвалища не виявлено, результатом аналізів Державного управління екології та природних ресурсів Львівської області проб гідрохімічних показників №243-244 від 31.05.2006 р., яким встановлено, що якість поверхневої води відповідає затвердженим рибогосподарським нормам водокористування, листом заступника голови з питань житлово-комунального господарства Львівської міської ради від 31.05.2006 № 1.4 вих 14, яким обґрунтовано позицію виконавчого комітету Львівської міської ради по зменшенню коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища до розміру « 1», інформаційною довідкою ВАТ "Геологічний інститут" № 07-09/416 від 06.09.2006 р., якою встановлено відсутність витоків інфільтрату та попадання їх в водоносні горизонти в межах санітарної зони полігону, актами перевірки Львівською обласною санепідемстанції дотримання санітарного законодавства від 29.10.2005 р. та 26.10.2006 р., якими встановлено утримання території полігону та підїзних доріг у задовільному санітарному стані, переливів інфільтрату та забруднення поверхневих вод не виявлено, актом перевірки Державної екологічної інспекції в Львівській області дотримання природоохоронного законодавства від 18.06.2007 р., яким порушень вимог природоохоронного законодавства встановлено не було, актом встановлення відповідності існуючого полігону ТПВ «Збиранка» визначенню «полігон ТПВ», складеним комісією в складі представників ЛМГО «Спілка консультантів «Експерт-група», «Незалежна експертна екологічна група», «Регіональний центр поводження з відходами», ОСОБА_3 менеджменту України, висновком Інституту геології і геохімії горючих копалин Національної академії наук України від 04.02.2008 р. про відповідність Львівського полігону твердих побутових відходів, який експлуатує ЛКП «Збиранка», до вимог господарювання полігонами ТПВ, актом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 31.03.2008 р., актом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18.07.2008 р., актом Державної екологічної інспекції перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства від 28-30.07.2008 р., якими встановлено, що випадків забруднення водних обєктів та атмосферного повітря відходами (перелив інфільтрату, незадовільний стан очисних споруд, випаровування небезпечних речовин) не виявлено.

У своїх додаткових поясненнях відповідач стверджує про те, що полігон, що експлуатується позивачем, повинен бути прийнятим в експлуатацію державною приймальною комісією згідно ДБН А.3.1. 3 94. Однак, ДБН А.3.1. 3 94 втратили чинність на підставі Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 191 від 18.10.2004 р., а тому їх положення не можуть застосовуватись.

Крім того, відповідно до п. 1.2. Правил експлуатації полігонів твердих побутових відходів, що затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства від 10.01.2006 р. № 4, які діяли протягом періоду, за який нараховуються податкові зобовязання, дані правила розповсюджуються на діючі полігони, які мають проекти, і полігони, закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію державною приймальною комісією згідно з ДБН А.3.1-3-94. Зважаючи на викладене, чинним законодавством передбачена можливість функціонування як тих полігонів, які мають проекти, так і тих, які закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію державною приймальною комісією.

Полігону ЛКП «Збиранка» є діючим полігоном, який має відповідний робочий проект, витяг з якого є в матеріалах справи.

У поданих запереченнях відповідач покликається на лист-відповідь Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450 та лист Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, якими визначено, що «…відповідно до Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 303, ЛКП «Збиранка» при сплаті за розміщення відходів на Львівському сміттєзвалищі необхідно застосовувати коригуючий коефіцієнт « 3» у звязку з незабезпеченням субєктом господарювання захисту водних обєктів від забруднення…».

Однак, суд прийшов до висновку про відсутність повноважень у даних органів на надання такого висновку. Зокрема, згідно з пп. 5, 6, 7 п. 4 Положення про Державне управління екології та природних ресурсів в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2000 р. № 108, яке діяло на момент видачі відповідного листа, Управління відповідно до покладених на нього завдань: 5) подає проекти лімітів: використання природних ресурсів місцевого значення, розміщення відходів; вносить пропозиції щодо їх затвердження відповідними обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; 6) затверджує нормативи граничнодопустимого скидання забруднюючих речовин до водних обєктів; 7) видає та анулює в установленому порядку дозволи (ліцензії) на спеціальне використання природних ресурсів, дозволи на викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, на розміщення та здійснення інших операцій у сфері поводження з відходами. Аналогічні положення також містяться у п.п. 4.5., 4.6., 4.7. п. 4 Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 285 від 16.06.2006 р., та п.п. 4.4., 4.5., 4.6. п. 4 Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 548 від 19.12.2006 р., чинного на час видання вказаним органом листа від 22.06.2007 р. № 10-3795, згідно з яким до обсягу повноважень Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області належить виключно: подання проектів лімітів нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, установлених у дозволах на викиди, утворення та розміщення відходів у навколишньому середовищі; внесення пропозицій щодо їх затвердження відповідними обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; затвердження нормативів граничнодопустимого скидання забруднюючих речовин до водних обєктів; видання та анулювання в установленому порядку дозволів на викиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище; видання та анулювання в установленому порядку дозволів на розміщення та здійснення інших операцій у сфері поводження з відходами.

Відповідно до п. 15 Порядку органи державної податкової служби залучають за попереднім узгодженням територіальні органи Мінприроди для перевірки правильності визначення платниками фактичних обсягів розміщення відходів.

Згідно з пп. 8.1., 8.3. Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, ДПА України 19.07.99 N 162/379, контроль за дотриманням лімітів розміщення відходів здійснюється органами Мінприроди України, органи державної податкової служби залучають за попереднім узгодженням територіальні органи Мінприроди України для перевірки правильності визначення платниками фактичних обсягів розміщення відходів.

З викладеного судом вбачається, що право на встановлення коригуючого коефіцієнта (його конкретного розміру « 1» чи « 3») для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища залежно від місця розміщення відходів (п. 4 Порядку встановлення нормативів збору) не належить до повноважень Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області чи його правонаступника Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області.

Судом також встановлено, що коригуючий коефіцієнт « 3» для обчислення позивачем збору за забруднення навколишнього природного середовища залежно від місця розміщення відходів було встановлено не наказом Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області чи наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області, а їх листами, що суперечить вимогам п. 9 Положення про Державне управління екології та природних ресурсів в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2000 р. № 108, п. 9.2. Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 285 від 16.06.2006 р. та п. 8.2. Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 548 від 19.12.2006 р., відповідно до яких начальник Управління видає у межах своєї компетенції накази, організовує й контролює їх виконання, накази начальника Управління, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації в обласних, Київському та Севастопольському міських управліннях юстиції.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальновідомою є та обставина, що листи посадових осіб органів державної влади (їх посадових осіб) не носять характеру правових актів, оскільки не являються передбаченою чинним законодавством формою виразу рішень цих органів (їх посадових осіб), законодавством також не встановлено, що вони породжують які-небудь правові наслідки (чи то норми права загального або локального характеру, які застосовуються неодноразово, чи то права і обов'язки окремих субєктів, яким вони адресовані), є обов'язковими до виконання для суб'єктів, яким вони адресовані, та регулюють які-небудь суспільні відносини.

Крім того, Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області у своєму листі № 10-3279 від 25.05.2007 р. стверджує про те, що «… жодних спеціальних досліджень для встановлення для ЛКП «Збиранка» коригуючого коефіцієнту держуправлінням не проводились…», тим самим підтверджуючи необґрунтованість та безпідставність своїх попередніх листів.

Окрім наведеного, у листі Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, зазначено, що «…У звязку із перерозподілом функціональних обовязків територіальних органів Мінприроди України, контроль за впливом місць захоронення відходів на довкілля здійснює Державна екологічна інспекція у Львівській області». Зазначеним управління підтверджує відсутність у нього повноважень щодо здійснення контролю за Львівським полігоном, а тим більше, визначення коригуючого коефіцієнту, що повинен застосовуватись позивачем.

Судом також враховано, що лист Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області № 11-6450 виданий 21.08.2006 р., а № 10-3795 - 22.06.2007 р., а не протягом періоду, за який здійснювалась перевірка правильності нарахування збору за забруднення навколишнього природного середовища (перше півріччя 2006 р.).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який зазначений як виконавець листів Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450 та Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, підтвердив, що при складанні зазначених листів управлінням не враховано документи, які свідчать про відсутність забруднення природних ресурсів внаслідок експлуатації поліготу ТПВ, основними серед яких є результати аналізів проб ґрунту № 82-85 від 31.05.2006 р., яким встановлено, що перевищення норм ГДК у ґрунтах в межах санітарно-захисної зони сміттєзвалища не виявлено, та результати аналізів № 243-244 від 31.05.2006 р., якими встановлено, що якість поверхневої води відповідає затвердженим рибогосподарським нормам водокористування.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що коригуючий коефіцієнт « 3», визначений листом Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450, листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, не підлягає до застосування позивачем.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, який при розгляді аналогічної справи за касаційною скаргою ДПІ у Жовківському районі Львівської області на постанову господарського суду Львівської області від 29.11.2007 р. у справі № 3/268А та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2008 року у справі № 22-а-4337/08 за позовом ЛКП «Збиранка» до ДПІ у Жовківському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення про донарахування збору за забруднення навколишнього природного середовища за період 2006 рік, ухвалою від 18.10.2011 р. у справі № К-4132/08 відхилив касаційну скаргу ДПІ у Жовківському районі Львівської області, рішення судів попередніх інстанцій залишив в силі.

У даній ухвалі Вищий адміністративний суд України вказав, Державне управління екології та природних ресурсів у Львівській області та Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області не мають повноважень на встановлення коригуючого коефіцієнта залежно від місця розміщення відходів.

На думку відповідача обовязковою вимогою функціонування полігонів є наявність станції нейтралізації відходів, про що зазначено у листі Державного управління охорони навколишнього природного середовища № 10-3795 від 22.06.2007 р. Однак, на противагу цьому, позивачем представлено укладений з ЛМКП «Львівводоканал» договір про надання послуг з приймання стічних вод до каналізаційної мережі № 203198-6 від 09.11.2004 року та дозвіл на скид стічних вод № 895, на підставі яких нейтралізація інфільтратів здійснюється з використанням очисних споруд ЛМКП «Львівводоканал».

Крім того, судом враховано, що відповідно до актів перевірки Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18.07.2008 р. та 18.06.2007 р., акту Державної екологічної інспекції України від 28-30 липня 2008 року, висновку Інституту геології і геохімії горючих копалин Національної академії наук України від 04.02.2008 р. про відповідність Львівського полігону твердих побутових відходів, який експлуатує ЛКП «Збиранка», до вимог господарювання полігонами ТПВ, інфільтраційні води збираються в ставки-накопичувачі, звідки асенаційними машинами вивозяться в приймальний колектор ЛМКП «Львівводоканал» згідно діючої угоди, журнал обліку вивезення стічних вод ведеться черговим на КПП і при візуальному обстеженні території та ставків-накопичувачів переливів інфільтрату не виявлено. Таким чином, ні Державною екологічною інспекцією у Львівській області, ні Державною екологічною інспекцією України, ні Інститутом геології і геохімії горючих копалин не виявлено жодних порушень у діяльності позивача щодо нейтралізації інфільтрату.

Щодо Звіту про дослідження з оцінки екологічного та санітарно-гігієнічного стану територій, розробленого ВАТ «Геотехнічний інститут», то даним звітом встановлено, що основним джерелом забруднень є кислі гудрони, складування яких біля полігону ЛКП «Збиранка» здійснював ВАТ «Львівський дослідний нафтомаслозавод» в процесі виробництва трансформаторних та інших нафтових олив, що підтверджується листом цього заводу, копія якого долучена до висновку про встановлення відповідності існуючого полігону ТПВ визначенню «полігон ТПВ».

Покликання податкового органу у своїх запереченнях на лист ВАТ «Гірхімпром» від 02.08.2007 р. № 01/490, в якому ВАТ «Гірхімпром» стверджує про те, що цей обєкт відноситься до категорії сміттєзвалища, на думку суду, теж є безпідставними, з огляду на зміст довідки того ж підприємства ВАТ «Гірхімпром» № 01/72 від 26.02.2009 р. про те, що обєкт, який експлуатує ЛКП «Збиранка», слід вважати саме полігоном ТПВ, а не сміттєзвалищем.

Більше того, відповідачем не подано суду жодних доказів, які б підтверджували законність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

При вирішення вказаного спору судом також враховано правову позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалах від 05.04.2012 р. по справі № К-22590/09 та від 13.11.2012 р. по справі № К-22665/09, щодо правомірності застосування ЛКП «Збиранка» коригуючого коефіцієнту у розмірі « 1», зважаючи на те, що місце розміщення відходів, що використовується позивачем, відповідає ознакам терміну «полігоном твердих побутових відходів».

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, встановлені Вищим адміністративним судом України, а також судами попередніх інстанцій при розгляді даних справ, стосуються тих же сторін та того ж предмета спору (скасування податкових рішень про донарахування податкових зобовязань за платежем «збір за забруднення навколишнього природного середовища» з підстав застосування невірного коригуючого коефіцієнта), а тому в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України сторона звільнена від доказування цих обставин при розгляді даної справи.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо та своєчасно.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про те, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду, а позов заявлений позивачем є підставним та підлягає до задоволення.

Судові витрати в сумі 3,40 грн. відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в Жовківському районі Львівської області №12472/13807617/494/15-0 від 14.09.2006 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Львівського комунального підприємства «Збиранка» 3,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р. Брильовський