Справа № 22-а/0690/4876/11
Суддя: Микитюк О. Ю.
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4876/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Гансецької І.А.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про визнання протиправними дій і стягнення коштів

за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира

на постанову Лугинського районного суду від 20 серпня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

12 листопада 2008 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації недоплачені кошти за період з 2003 по 2008 рік, виплата яких передбачена ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В обґрунтування позову зазначив, що є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати отримував в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836. В подальшому змінив позовні вимоги і просив вказані кошти за період з 01.08.2003 року по 31.01.2009 року стягнути з управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира та визнати дії останнього протиправними (а.с.11,12).

Постановою Лугинського районного суду від 20 серпня 2009 року позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто за період з 01.08.2003 року по 31.12.2005 року, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року доплату до заробітної плати за ст.39 Закону в розмірі 28123 грн. 61коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що бюджетами на відповідні роки не передбачалась виплата коштів у визначеному законом розмірі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1,2 ст.99 КАС України (в редакції до 07.07.2010 року) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду в річний строк. Позивач не просив поновити строк звернення до суду. ОСОБА_2 України на спірні правовідносини не поширюються.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в редакції до 07.07.2010 року) пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

Постанова в частині стягнення з відповідача коштів, передбачених ст. 39 Закону, за період до 12.11.2007 року ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові в цій частині за пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до закону України про Державний бюджет на 2008 рік, рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року дія ст.39 Закону була зупинена до 22 травня 2008 року.

Встановлено, що позивач є потерпілим від аварії на Чорнобильський АЕС, працює в смт. Лугини. Доплату за ст.39 Закону отримував у розмірі 10,5 грн. на місяць.

Частиною 1 ст.39 цього Закону передбачено, що громадянам, які працюють на радіоактивно забрудненій території проводиться доплата в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають саме ст.39 Закону № 796-ХІІ, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Разом з тим, задовольняючи вимогу про стягнення коштів за період з 12.11.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

Отже, постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 160, 198-207, 212 КАС України, колегія суддів

постановила

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира задовольнити частково.

Скасувати постанову Лугинського районного суду від 20 серпня 2009 року в частині стягнення коштів і ухвалити нову постанову. Відмовити ОСОБА_1 в позові про стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.08.2003 року по 11.11.2008 року за пропуском строку звернення до суду.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира нарахувати ОСОБА_1 кошти, передбачені ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 12.11.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.01.2009 року та забезпечити їх виплату.

В частині відмови в позові постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуюча:

Судді: