Справа № 193/924/16-а
Суддя: Патинка А. Г.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/6/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И П О С Т А Н О В А
24 червня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складi:
судді Патинка А.Г.
при секретарі Ратушній В.В.
з участю:
позивача ОСОБА_1
представника позивача Шафранової О.В.
представника третьої особи Вологжанінової О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом представника позивача Шафранової Олени Валеріївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження дій органів владних повноважень та призначення і виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності військовослужбовця, третя особа: Міністерство оборони України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України, про оскарження дій органів владних повноважень та призначення і виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності військовослужбовця, обґрунтовуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у Прикордонних військах Комітету державної безпеки СРСР (в/ч НОМЕР_1 ) та виконував інтернаціональний обов`язок в діючій армії в період бойових дій на території республіки Афганістан з 10 квітня 1983 року по 15 травня 1983 року. Під час проходження військової служби наприкінці квітня 1983 року при вибуху міни отримав осколкові поранення голови, в зв`язку з чим являється інвалідом ІІІ групи. Вказує, що це підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 ; витягом із Протоколу №543 від 18 лютого 2015 року щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, виданого Міністерством оборони України; висновком спеціаліста судово-медичного експерта від 24 грудня 2014 року № 96-Д; військовим білетом серії НОМЕР_3 , виданого Криничанським районним воєнним комісаріатом Дніпропетровської області; виписками з актів огляду медико-соціальної експертизи від 30 липня 2012 року та 23 березня 2015 року.
Зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975, з метою отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, позивач звернувся із заявою до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, де знаходиться на обліку як військовослужбовець. 27 листопада 2015 року за вих. № 7/3912/7 заяву ОСОБА_1 повернуто разом із документами, мотивуючи таке повернення тим, що особам, які звільнялись з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України, а здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Адміністрацією Державної прикордонної служби України повідомлено, що даний державний орган не є правонаступником Середньоазійського прикордонного округу КДБ СРСР (відповідь від 15 жовтня 2015 року).
Так-як позивача було призвано на військову службу Криничанським районним воєнним комісаріатом Дніпропетровської області, на даний час обліковується як військовослужбовець у Софіївському районному військовому комісаріаті, а чинним законодавством України, а саме ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних сил України та встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, в зв`язку з чим просить визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та не виплати такої одноразової грошової допомоги; зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат прийняти заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Позивач, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в позові, пояснили, що позивач під час служби в Радянській армії (призваний військкоматом), зазнав поранення, але Дніпропетровський військовий комісаріат відмовив у прийнятті заяви буз будь-яких обґрунтувань (листом), тому просять суд задовольнити позов.
Представник відповідача - Дніпропетровського обласного військового комісаріату, в судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення на позов (а.с. 66-74) в яких зазначає, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Прикордонних військ КДБ СРСР. Згідно ст.4 закону СРСР від 12.11.1967 р. "О всеобщей воинской обязанности", прикордонні війська входили до складу КДБ СРСР та безпосередньо підпорядковувалися керівництву КДБ СРСР. Враховуючи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Прикордонних військах, на думку відповідача, за отриманням одноразової грошової допомоги йому слід звертатися до Державної прикордонної служби України. Крім того, військові комісаріати приймають і формують документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а вже розпорядник бюджетних коштів - Міністерство оборони України - приймає рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини його поранення. Крім того, зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду із адміністративним позовом і тому представник відповідача просить суд застосувати строки позовної давності та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
З копії військового квитка, серії НОМЕР_3 , виданого 1 квітня 1981 року Криничанським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що останній проходив військову строкову службу в Республіці Афганістан з 10 квітня 1983 року по 15 травня 1983 року та має право на пільги (а.с. 8).
Позивач отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок, чого в подальшому отримав інвалідність, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 18 лютого 2015 року № 543, яким було встановлено причинний зв`язок вогнепального осколкового поранення голови (контузія головного мозку 1983 року) і захворювання з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.9) та довідкою до акту огляду МСЕК від 23 березня 2015 року серії 10 ААГ № 005479 з якої вбачається, що комісією МСЕК ОСОБА_1 була встановлена третя група інвалідності за захворюванням пов`язаним з з участю в військових діях та перебуванням на території інших держав (а.с.15), та посвідченням інвалідності серії НОМЕР_4 , виданого 24 березня 2015 року управлінням соціального захисту населення Софіївської РДА (а.с. 7).
16 листопада 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, позивач звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою та усіма належними додатками стосовно призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням та встановленням інвалідності, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
27 листопада 2015 року за вих. № 7/3912/7 заяву ОСОБА_1 повернуто разом із документами, так-як особам, які звільнялись із Прикордонних військ, виплати одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України (а.с. 13).
Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 20 грудня 1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п.4 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З метою реалізації положень статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розроблено порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Постанова № 499), відповідно до підпункту 4 пункту 2 цієї Постанови одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення. Також вказаним підпунктом передбачений розмір грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 23 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Суд зазначає, що відповідачем не надано будь - яких доказів на підтвердження того, що відповідачем було дотримано процедуру, визначену у п. 13 вказаного Порядку.
Як було встановлено під час судового розгляду справи, позивач проходив військову строкову службу у Збройних Силах СРСР.
У відповідності до п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про військові формування на Україні", Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
Згідно з ст. 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року № 975, суд дійшов висновку про те, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Крім того, суд звертає увагу на те, що засіданням саме Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.
На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставним повернення позивачу без реалізації документів для нарахування та виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.
Водночас, частиною 2 ст.11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.
А згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України прийняти заяву ОСОБА_1 від 16 листопада 2015 року та надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав третю групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року.
В частині позовних вимог, які стосуються виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" - необхідно відмовити як необґрунтованих, так-як відповідно до п.п. 12, 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється зокрема Міноборони.
Щодо доводів відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності,суд приходить до висновку, що із 16 листопада 2015 року до часу звернення позивача до суду із позовом - 22 квітня 2016 року - не пройшов 6 місячний строк позовної давності, так-як відповідач до дня розгляду справи в суді офіційно не прийняв ніякого рішення по зверненню громадян на даний час.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов представника позивача Шафранової Олени Валеріївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження дій органів владних повноважень та призначення і виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності військовослужбовця, третя особа: Міністерство оборони України задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та не виплати такої одноразової грошової допомоги
Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат прийняти заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до вимог ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
В іншій частині позовних вимог відмовити як необґрунтованих.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.
Суддя: