Справа № 804/899/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 р. Справа № 804/899/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відповідача-1: відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідача-2: заступника начальника Дніпропетровського міського управління юстиції з питань державної реєстрації Слінченка М.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -
16 лютого 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до відповідача-1: відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідача-2: заступника начальника Дніпропетровського міського управління юстиції з питань державної реєстрації Слінченка М.О., в якому просить суд:
1) визнати протиправними дії та бездіяльність відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та заступника начальника Дніпропетровського міського управління юстиції з питань державної реєстрації Слінченка М.О. щодо не скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року та не скасування державної реєстрації реєстраційного запису 3121101 від 04 вересня 2013 року державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із скасуванням судового рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року (справа №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13), яке було підставою реєстрації зазначеного нерухомого майна; а також в наданні невмотивованої відповіді на мою заяву та в не роз'ясненні суті відповіді та порядку оскарження прийнятого рішення; у несумлінному виконанні своїх посадових обов'язків, необ'єктивному розгляді її заяви про скасування державної реєстрації, скоєння дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби та негативно вплинути на репутацію державного службовця; невиконанні засад, на яких ґрунтується державна служба таких як законність, пріоритет прав людини і громадянина; невиконанні конституційних вимог про те, що забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а також про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року та скасувати державну реєстрацію реєстраційного запису 3121101 від 04 вересня 2013 року державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку зі скасуванням судового рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року (справа №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13), яке було підставою для її реєстрації; а також зобов'язати відповідачів надати їй з цього приводу вмотивовану відповідь на її заяву від 26 січня 2016 року з роз'яснення суті відповіді та порядку оскарження прийнятого рішення.
Ухвалою суду від 12 квітня 2016 року до участі у справі була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що 26 січня 2016 року вона особисто звернулась до відповідача-1 із заявою про скасування державної реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, у зв'язку зі скасуванням заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року, справа №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13, на підставі якого було зареєстроване право власності, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2013 року. На думку позивача така реєстрація має бути негайно скасована. Всі необхідні документи на підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 надала відповідачам разом із відповідною заявою. Проте, відповідач-2 надав їй необґрунтовану та протиправну відповідь листом від 03 лютого 2016 року про відмову у скасуванні державної реєстрації прав за ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно, без врахування усіх підстав для цього.
У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, хоча повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.
В ході судового засідання, з урахуванням вимог ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про подальший розгляд цієї адміністративної справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши чинне українське законодавство, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цього адміністративного позову частково з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач заявою від 26 січня 2016 року звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з вимогами про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1. Адже заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року у справі за №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13, на підставі якого було зареєстроване відповідне речове право, скасоване ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2013 року. При цьому ОСОБА_2 надала відповідачам підтверджуючі її вимоги копії судових рішень із необхідними відмітками на них, такі містяться і в матеріалах справи.
Втім, листом від 03 лютого 2016 року за №401/10-1021/175 відповідач-2 відмовив у задоволенні вимог позивача та проведенні дій по скасуванню державної реєстрації права власності за ОСОБА_4, обґрунтовуючи це посиланнями на положення ст.18 та ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та стверджуючи, що для проведення скасування державної реєстрації права власності позивачу особисту або через представника в установленому законом порядку необхідно звернутись до органу, який має право проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно разом із документом, який посвідчує особу та документом, який є підставою для скасування державної реєстрації права власності.
Не погодившись із таким рішенням відповідача-2 ОСОБА_2 оскаржує його в судовому порядку. Тому, правомірність чи протиправність прийнятого рішення відповідача про відмову у проведенні скасування державної реєстрації речових прав, необхідність поновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача, становить предмет доказування в цій адміністративній справі.
Згідно відомостей з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був внесений запис про державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна, за ОСОБА_4 на об'єкт житлової нерухомості - квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа - 45,52 кв.м, житлова площа - 30,9 м, за описом: в житловому будинку літ. А-5 вказана квартира складається з: 1 - коридор; 2 - кімната; 3 - кухня; 4 - ванна; 5 - вбиральня; 6 - кімната; І - балкон.
Свою заяву про реєстрацію права власності ОСОБА_4 надала, з урахуванням заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року, справа №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13, про визнання за нею права власності на вказаний об'єкт нерухомості.
За запитом суду від 12 квітня 2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська були надані копії рішень по ряду цивільних справ за позовами ОСОБА_4 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, а саме:
заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року, справа №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13, за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи - восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені повністю; проте, це рішення суду було скасоване ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2013 року, тому законної сили не набрало;
рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська, справа №206/7158/13-ц, провадження №2/206/1596/13, за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи - восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені повністю; втім, це рішення суду скасоване рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року (набрало законної сили станом на 01 вересня 2014 року) та законної сили не набрало.

Так, з копії рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2014 року, провадження № 22-ц/774/5854/14, по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року вбачається, що, ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька ОСОБА_5, суд першої інстанції посилався на втрату позивачем правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Водночас апеляційним судом було встановлено, що такий факт місця не мав, а спірна квартира належала на праві власності померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Держпідприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно розпорядження №2556. Згодом 13 квітня 2011 року як ОСОБА_4, так і ОСОБА_2 звернулись до восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Також суд зробив посилання на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року, яким скасоване рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року за позовом ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за представленням, де третьою особою була залучена до участі у справі ОСОБА_2

Крім того, 16 червня 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення у цивільній справі №206/2082/14-ц, провадження №2/206/673/14, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю, прийняття спадщини та визнання права власності на 1/2 частини квартири, за яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені та їй усунена перешкода у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з цієї квартири; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 229,40грн.; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, прийняття спадщини та визнання права власності на 1/2 частини квартири - відмовлено.

Втім, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року, справа №206/2082/14-ц, провадження №22-ц/774/6946/14 (набрало законної сили станом на 27 листопада 2014 року), рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська частково скасоване, а саме: частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_2, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про усунення їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з цієї квартири та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 229,40грн. - скасоване; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою - відмовлено, а в решті вимог рішення суду залишено без змін.

З огляду на ч.1 ст.72 КАС України, суд приймає до уваги вищевказані рішення суду, що набрали законної сили та встановлені ними обставини.

Отже, рішення суду, на підставі якого було внесено спірний запис до реєстру та прийнято рішення від 26 жовтня 2013 року про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру наразі є скасованим, та на момент вчинення державним реєстратором дій по реєстрації речових прав за ОСОБА_4 законної сили не набрало, з приводу чого суд зазначає наступне.

У ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній на момент внесення спірного запису та рішення про державну реєстрацію редакції) надано визначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

А Державний реєстр речових прав на нерухоме майно визначено як єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно ч.1 ст.4 вищевказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить зокрема фізичним особам, в тому числі право власності на нерухоме майно.

У відповідності до положень ч.2, ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів (крім випадків, встановлених у частині сьомій цієї статті) з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

За ст.19 вищевказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі в тому числі рішень судів, що набрали законної сили.

Пунктами 6, 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (чинний на момент винесення рішення про державну реєстрацію права власності) визначено, що зокрема документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться зокрема у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, несе заявник.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Також у ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень та, зокрема визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За ст.26 Закону визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141) державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав державний реєстратор вносить до відповідного розділу Державного реєстру прав такі відомості:

1) підстава для скасування державної реєстрації прав:

назва документа;

дата видачі документа;

номер документа;

ким виданий (оформлений) документ;

додаткові відомості про документ;

2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться записи про скасування державної реєстрації прав;

3) підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав:

назва рішення;

дата формування рішення;

індексний номер рішення;

4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора;

5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, який поділено чи частку з якого виділено, або на об'єкти нерухомого майна, що об'єднано, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та відкриває закритий (закриті) розділ (розділи) Державного реєстру прав та відповідну (відповідні) реєстраційну (реєстраційні) справу (справи) на підставі прийнятого ним рішення про відкриття закритого розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

За п.44 Порядку № 1141 прийняття і розгляд заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст.

Пункти 2.1, 2.2, 2.6, 2.9, 2.10, 2.11 розділу ІІ Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року за № 3502/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за № 1429/20167, визначають наступне:

2.1. Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

2.2. Орган державної реєстрації прав або нотаріус приймає заяви у день їх надходження в порядку черговості і реєструє у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважаються дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав або нотаріус видає заявникові картку прийому заяви.

2.6. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

2.9. Під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

2.10. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

2.11. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Втім, на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав за ОСОБА_4 від 26 жовтня 2013 року заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року, на підставі якого прийнято таке рішення та внесено запис про це, вже було скасоване та не набрало законної сили.

Державний реєстратор, вчиняючи дії щодо внесення запису та прийняття рішення про державну реєстрацію прав, не пересвідчився у відповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, зокрема визначення факту набрання чи не набрання законної сили поданим рішенням суду, порушивши тим самим вищенаведені норми закону та порядку проведення реєстраційних дій. При цьому суд вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно копії витягу з реєстру прав дата запису про право власності значиться від 04 вересня 2013 року за №3121101, а рішення про державну реєстрацію прийняте від 26 жовтня 2013 року. Вище були наведені строки прийняття такого рішення після подання заяви, а саме: строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та документів, необхідних для її проведення. Будь-яких заперечень чи пояснень з боку відповідачів щодо цього до суду не надходило. Звідси виходить, що такий запис та рішення про державну реєстрацію прав є протиправними та підлягають скасуванню з метою поновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Аналіз вищевикладеного порядку внесення державним реєстратором записів про скасування державної реєстрації прав показує, що при прийнятті спірного рішення від 03 лютого 2016 року про відмову у скасуванні державної реєстрації прав та під час викладення у ньому своєї позиції, відповідачі керувались нормами чинного законодавства України та на підставі лише заяви позивача, доданої до неї копії рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2013 року у справі №206/3616/13-ц, провадження №2/206/845/13, з мокрою печаткою і навіть відміткою про його скасування, не мали підстав для внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та прийняття рішення про скасування державної реєстрації прав. Адже такі дії державний реєстратор має вчиняти на підставі відповідного рішення суду про це, що набрало законної сили.

У п.1 своїх позовних вимог ОСОБА_2 просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів з приводу не скасування рішення про державну реєстрацію прав, не скасування державної реєстрації прав, не надання вмотивованої відповіді на її заяву від 26 січня 2016 року та вказуючи на такі оціночні категорії як несумлінне виконання відповідачем своїх посадових обов'язків, необ'єктивний розгляд заяви, скоєння дій та вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби та негативно впливають на репутацію державного службовця, невиконання засад, на яких ґрунтується державна служба, невиконання конституційних вимог. Втім, суд не вбачає в діях відповідачів при винесенні оскаржуваного рішення від 03 лютого 2016 року ознак протиправності та інших вказаних позивачем порушень, а бездіяльність як така у цьому випадку місця не мала, бо на думку суду необхідна відповідь в силу норм закону була надана, тобто ним вчинені активні дії. Крім того, як було встановлено, підстав для скасування державної реєстрації прав у державного реєстратора на момент розгляду заяви від 26 січня 2016 року не було. З огляду на це, зазначені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог, викладених у п.2, то необхідно вказати на таке.

Враховуючи, що рішення про внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав на підставі заяви та доданих до неї документів, зокрема рішення суду про це, що набрало законної сили, державний реєстратор приймає самостійно та вирішення цих питань належить до його внутрішньої компетенції, суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача в межах позовних вимог п.2, скасувати протиправний запис від 04 вересня 2013 року та рішення реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року для можливості здійснення державним реєстратором подальших дій по реалізації своїх повноважень та скасування спірних записів про державну реєстрацію прав.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити, що на сьогодні зокрема Законом України №834-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запроваджено децентралізацію повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що спрямовано на спрощення цієї процедури та врегулювання процедурних питань, пов'язаних з проведенням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.69, ч.1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити цей адміністративний позов частково, а саме: визнати протиправними та скасувати реєстраційний запис 3121101 від 04 вересня 2013 року та рішення реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, а у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, враховуючи рішення суду про часткове задоволення заявлених позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі - 1105,00грн. (455,00грн. за квитанцією від 11.03.2016 року за №0.0.518003880.1; 650,00грн. за квитанцією від 18.01.2016 року за №2) підлягає поверненню йому пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі - 552,50грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати реєстраційний запис 3121101 від 04 вересня 2013 року та рішення реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7247420 від 26 жовтня 2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області сплачену суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі - 552,50 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 14 червня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник