Справа № 804/2465/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 р. Справа № 804/2465/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Олійника В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що комунальне підприємство „Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради знаходиться на обліку в Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків з 20.10.1993 р. за №36.
Однак станом на 18.04.2016 р., за даними Західно-Донбаської ОДПІ, відповідач має новостворений податковий борг на загальну суму 1 443 673,86 грн., з податку на додану вартість, який виник з 21.12.2015 р. внаслідок несплати у визначені строки суми узгодженого грошового зобов'язання, а також нарахованої пені.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.
Згідно зі ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомлений про розгляд справи у скороченому провадженні, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач заперечення на позов протягом десяти днів не надав, позов не визнав.
Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради - відповідач зареєстровано виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа 27.09.1999 р., та знаходиться на обліку в Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків з 20.10.1993 р. за №36.
Станом на 18.04.2016 р. за обліковими даними позивача відповідач має новостворений податковий борг на загальну суму 1 443 673,86 грн. з податку на додану вартість, який виник з 21.12.2015 р. внаслідок несплати у визначені законодавством строки сум узгодженого грошового зобов'язання визначених у податкових деклараціях.
Зокрема відповідачем були надані:
уточнюючий розрахунок до декларації за січень 2016 р., в якій відповідачем збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті, в розмірі 65 967,00 грн. та самостійно нараховано штрафні санкції у зв'язку із виправленням помилки в розмірі 3 298,00 грн.;
Відповідно до п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», (що був чинним на момент виникнення у відповідача податкового боргу), у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.
У зв'язку з тим, що податковий борг у відповідача виник в 2001 році, 10.10.2001 р. винесено першу податкову вимогу № 1/30 про обов'язок відповідача сплатити податковий борг в розмірі 389 655,09 грн., яку вручено останньому 16.10.2001 р.
22.11.2001 р. Західно-Донбаською ОДПІ було винесено другу податкову вимогу №2/424 про обов'язок платника податків сплатити податковий борг в розмірі 878 279,07 грн., яку направлена поштою та вручено відповідачу 11.12.2001 р.
Незважаючи на прийняті заходи, відповідач добровільно не сплатив суму податкового боргу.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пп. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
У зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань, відповідачу відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, згідно розрахунку, нарахована пеня в розмірі 101 526,86 грн.
Згідно п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної виконавчої служби.
Відповідно до пп. 20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України, органи стягнення мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків.
Враховуючи, що заборгованість відповідачем не сплачена, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 09 червня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. СуддяВ.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник