Справа № 808/2508/15
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Справа № 808/2508/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача 1: Тараненко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_3

до: Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області,

до: Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м.Запоріжжя Запорізької області,

до: Управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м.Запоріжжя Запорізької області

до: Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,

про визнання протиправними та скасування приписів, постанов і стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 06.08.2014 відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил ОСОБА_3 при будівництві торговельного комплексу по вул. Цегельній, 157 в м. Запоріжжі.

За результатами перевірки було складено акт від 06.08.2014, в якому зафіксовано виконання будівельних робіт на об"єкті будівництва - будівлі торговельного призначення за адресою: АДРЕСА_1, за відсутністю документів, що надають право на виконання цих робіт, що є порушенням ч. 8 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

06.08.2014 відповідачем відносно позивача також було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КупАП, винесено припис № 220, яким зобов"язано позивача у строк до 07.08.2014 припинити виконання будівельних робіт до оформлення права виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства, усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі торговельного центру по вул. Цегельній, 157 у м. Запоріжжі, у строк до 07.09.2014.

Постановою відповідача від 20.08.2014 № 241 позивача також було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 8500 гр., який позивачем було сплачено 15.04.2015.

23.09.2014 відповідачем знову була проведена позапланова перевірка виконання позивачем припису від 06.08.2014 № 220, в акті якої було зафіксовано факт невиконання вимог вказаного припису позивачем, що є порушенням ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 533. Постановою відповідача від 30.10.2014 позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КупАП, та на неї накладено штраф у сумі 6800 гр., який позивачкою ще не сплачено.

Позивач вважає зазначені рішення відповідача протиправними, оскільки при проведенні перевірок позивачка не була присутньою, від підпису в акті не відмовлялась, а всі перелічені рішення були винесені інспектором ДАБК за допомогою технічних засобів у приміщенні Інспекції, куди позивачку не запрошували. Копії складених документів позивач отримала лише після письмового звернення до відповідача 05.05.2015, у зв"язку з вирішенням особистих питань позивач змушена була сплатити штраф у розмірі 8500 гр. з метою зняття арешту з автомобіля, про що вона взнала лише при перетині кордону з Росією. Тому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати припис відповідача № 220 від 06.08.2014, постанову № 241 від 20.08.2014, припис № 282 від 28.10.2014, постанову № 296 від 30.10.2014, та здійснити поворот виконання постанови відповідача № 241 від 20.08.2014 шляхом стягнення на користь ОСОБА_3 сплаченої нею суми у розмірі 18830 гр.

У судовому засіданні представник позивача на своєму позові наполягає, просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача з позовом не погоджується з підстав, викладених у письмових запереченнях до позову, вважає винесені відповідачем рішення законними та просить суд відмовити позивачці у задоволенні її позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, вважає позов позивача таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень сторін, 06.08.2014 року відповідачем було складено акт позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивачем при здійсненні будівництва об"єкта торговельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1, яким було встановлено факт відсутності у позивача проектної, виконавчої документації з будівництва вищезазначеної будівлі, а також факт відсутності права на виконання будівельних робіт, що є порушенням абз.2 ч. 2 п. 8 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

На підставі зазначеного акту перевірки та у відповідності до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 06.08.2014 відповідачем було винесено припис № 220, яким за це порушення позивача було зобов"язано в строк з 07.08.2014 до оформлення права на виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства припинити виконання будівельних робіт, та усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі у строк до 07.09.2014.

06.08.2014 відносно позивачки відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 96 КупАП, а постановою № 241 від 20.08.2014 ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 ч. 7 КупАП, та притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 96 КупАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 8500 гр., який нею було сплачено за квитанцією від 15.04.2015 року.

Згідно з актом позапланової перевірки відповідача від 23.09.2014, перевіркою було встановлено факт невиконання позивачкою припису відповідача № 220 від 06.08.2014, а саме - будівля торговельного комплексу на вул. Цегельній, 157 у м. Запоріжжі, нею не знесена у встановлені приписом строки.

Приписом відповідача № 282 від 28.10.2014 позивачку знову було зобов"язано усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі торговельного центру по вул. Цегельній, 157 у м. Запоріжжі, у строк до 28.11.2014 року.

28.10.2014 відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та постановою № 296 від 30.10.2014 ОСОБА_3 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КупАП, та притягнута до відповідальності за цією статтею КупАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 6800 гр. на користь держави.

Не погоджуючись з прийнятими зазначеними рішеннями відповідача, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснює в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 1 Положення про Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.10.2014 року № 223, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, входить до сфери її управління, підзвітна та підконтрольна їй. Відповідно до абз.2 п. 3 вищезазначеного Положення одним із основних завдань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні перевірки 06.08.2014 та 23.09.2014 позивачка була присутня, надавала пояснення та відмовилася від отримання цих актів, що відповідачем не доведено у судовому засіданні належними доказами, оскільки будь-який підпис під цим відсутній, відносно кого зроблено цей запис і ким, невідомо. Вимоги про надання доступу до будівлі магазину, надання технічної документації від Інспекції власнику об'єкта - позивачці не надходили, акт про недопущення власником будівлі до перевірки інспектором не складався, отже результати перевірки оформлено неналежним чином, що є підставою для визнання перевірки протиправною.

За квитанцією №101 від 15.04.2015р. ОСОБА_3 сплачено на рахунок Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області 18830.00 (Вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень.

Про наявність штрафних санкцій позивачці стало відомо під час перетину кордону з Російською Федерацією від співробітників ДАІ України, які повідомили про накладення арешту на автомобіль, на якому позивачка мала намір здійснити виїзд за кордон. Вона вимушена була повернутись до м. Запоріжжя, де у Шевченківській ВДВС дізналась про наявність постанови про накладення штрафу та відкриття виконавчого провадження за постановою відповідача від 20.08.2014 № 241 про накладення на неї штрафу на користь держави у розмірі 8500 гр.

Після письмового звернення до інспекції 05 травня 2015р. позивач отримала копії складених Інспекцією відносно неї документів.

На підставі акта перевірки відповідач виніс припис від 06 серпня 2014 року про зобов'язання позивачки знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру за адресою: АДРЕСА_1 в термін до 09 вересня 2014 року.

З припису вбачається, що від позивачки вимагається: 1. В строк з 07.08.2014 припинити виконання будівельних робіт до оформлення права на виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства. 2. Усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованої будівлі торговельного центру по вул. Цегельній, 157 в м. Запоріжжі до 07.09.2014р., що є взаємовиключними.

Притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності постановою від 20.08.14р.

обгрунтовано абз.2 ч.2. ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та п.16 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого постановою К Кабінету Міністрів від 13.04.2011р. № 466.

Але за відсутності документів інспектору не було відомо, шо будівля магазину існувала вже в лютому 2008 року, що підтверджується Технічним паспортом (інвентаризація проведена 04.02.2008р./, тому зазначені законодавчі акти не повинні застосовуватись, оскільки вони видані в 2011 році і зворотної сили не мають. Також без документів неможливо встановити, чи було здійснене будівництво після 2008 року, яке Інспекція вважає порушенням законодавства.

У відповідності до ст.38 Закону України ''Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм, є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке будівництво, припис про усунення порушень ВИМОг законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та стягнення компенсації витрат, пов»язаних з таким знесенням.

На підставі рішення Шевченківського районного суду М.Запоріжжя від 23 травня 2012 року у справі № 0827/1256-12 про визнання права власності за набувальною давністю, яке набуло законної сили 05.06.2012р., право власності на цю будівлю було визнано судом за позивачкою за набувальною давністю. Право власності зареєстроване ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 18.06.2012р. Таким чином, будівництво не є самочинним, а за відсутності права власності на земельну ділянку вважається, що власник будівлі є користувачем землі, що є у державній власності (зі сплатою певних податків).

Доказів підтвердження істотного порушення будівельних норм і правил з боку ОСОБА_3 інспекцією не надано, а матеріали перевірки (акти, приписи) не містять будь-яких посилань на те. що об'єкти добудовано без додержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також про те, що перебудова з метою усунення відхилень від будівельних норм і правил неможлива.

Суд вважає, що відповідач не довів належними доказами суті вчинених, на їх думку, порушень прав інших осіб при самочинному будівництві позивачкою зазначеного об»єкта, та саме чим істотно порушені будівельні норми і правила, як і не доведено те, що їх усунення є неможливим в інший спосіб, ніж шляхом знесення.

Крім того, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2015 скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2015 про зобов»язання позивачки знести самочинно збудовану спірну будівлю, та провадження у справі закрито у відповідності до ст.. 205 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов позивачки ОСОБА_3 в частині визнання протиправними та скасування прийнятих відповідачем вищезазначених рішень.

Водночас, в частині стягнення з державного бюджету сум сплачених штрафів у дохід держави в розмірі 18830 гр. внаслідок повороту виконання судового рішення суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, а саме в частині фактично сплачених позивачем за квитанцією № 3156 від 20.04.2015коштів у розмірі 17000 гр.

/штраф у розмірі 8500 гр. у подвійному розмірі у зв»язку з несвоєчасною його сплатою за постановою відповідача від 20.08.2014 № 241/.

Відповідно до ч.І ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Суд вважає, що відповідачем не доведено в повній мірі правомірність винесених рішень відносно позивача ОСОБА_3, а отже, позов позивача підлягає задоволенню частково.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Доданими до матеріалів справи квитанціями документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в загальній сумі 255 гр. 78 коп.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.94, 158- 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати приписи №220 від 06.08.2014, №282 від 28.10.2014 та постанови №241 від 20.08.2014, №296 від 30.10.2014, які винесені Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області відносно ОСОБА_3.

Зобов'язати Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області здійснити поворот виконання постанови Департаменту Державного архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області №241 від 20.08.2014 шляхом стягнення на користь позивача з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області суму у розмірі 17000 грн.

В іншій частині цих позовних вимог позивачу - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко