Справа № 808/8670/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року о/об 10 год. 34 хв.Справа № 808/8670/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» до Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 липня 2015 року винесене Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що працівниками державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області з 24 червня 2015 року по 26 червня 2015 року проведено позапланову невиїзну документальну перевірку «Дніпровська сталева компанія», з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «УКРТЕС» (), ТОВ НВП «СТАЛЬСЕРВІС» (код за ), ДП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС ГАЗОТУРБОБУДУВАННЯ «ЗОРЯ» - «МАШПРОЕКТ» (код за ), ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (код за ), ТОВ «ТД ВК АЛЬЯНС» (код за ). За результатами перевірки складено акт №59/08-30-22-02/37020766 від 26 червня 2015 року. Згідно акту встановлено порушення «підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.1 та 200.2 статті 200, підпункту 198.1, підпункту 198.3, пункту 198.4 статті 198 ПК України внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість у сумі 68899 грн.». На підставі акту перевірки 13 липня 2015 року ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення - рішення №, яким платнику податків визначено суму зобов'язання з ПДВ у сумі 68 899 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 34449,50 грн. Із висновками акту перевірки та податковим повідомленням - рішенням № від 13 липня 2015 року позивач не згодний та вважає, що податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню, оскільки усі операції між позивачем та його контрагентами підтверджуються відповідним чином з оформлення первинних документів, які у свою чергу оформлені із дотриманням вимог чинних нормативних актів та були об'єктом дослідження під час перевірки. Також вказує на те, що жодною нормою законодавства України для платників податків не передбачалось а ні обов'язків, а ні прав вимагати від контрагентів будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником ПДВ, стану його «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, повноти сплати податків за окремою операцією з продажу товарів, знаходження його за місцем реєстрації. Зазначає, що при придбанні товару (послуги) покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму, в тому числі ПДВ, а продавець зобов'язаний врахувати дану суму в складі податкових зобов'язань відповідної податкової звітності і у встановленому порядку сплатити її до бюджету, а у випадку невиконання даних своїх обов'язків, понести за це правопорушення встановлену за законом відповідальність. Таким чином, право покупця на формування показників податкового обліку не може бути поставлено в залежність від додержання третіми особами - продавцями, правил державної реєстрації юридичних осіб та ведення господарської діяльності, в тому числі податкової дисципліни, як то належного подання податкової звітності та сплати податку до бюджету, знаходження по місту реєстрації. Отже позивач вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» дотрималось усіх вимог податкового законодавства. Послуги ТОВ «УКРТЕС» були надані платнику податків у зв'язку з його господарською діяльністю та безпосередньо пов'язані з нею. Сума ПДВ, що були відображені в податковому та бухгалтерському обліку ТОВ «Дніпровська сталева компанія» підтверджено відповідними податковими накладними, актами виконаних робіт, що оформлені із дотриманням усіх вимог законодавства та були предметом дослідження під час перевірки.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 20 квітня 2016 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить суд розглянути справу без його участі. Проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 20 квітня 2016 року через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі, на підставі статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, до терміну встановленого судом для надання додаткових доказів.

Питання, щодо зупинення провадження у справі судом вирішено ухвалою суду від 20 квітня 2016 року.

Також, 14 грудня 2015 року представником відповідача подані заперечення (вх. №54913) відповідно до яких останній зазначає, що у ході перевірки встановлено, що між ТОВ «Дніпровська сталева компанія» та ТОВ «Укртес» укладено договір від 10 березня 2015 року №284/15, згідно якого: Сторона 1 (ТОВ «Дніпровська сталева компанія») зобов'язується поставити Стороні 2 ( ТОВ «Укртес») листовий металопрокат і заготівлі, вказані у Специфікації, а ТОВ «Укртес» зобов'язується здійснити обробку листового металопрокату і заготівок. Зазначає, що ТОВ «УКРТЕС2 платник ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м Києві, обліковий стан 8 «до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», основний вид; діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Свідоцтво платника ПДВ від 01 грудня 2014 року №200194700 анульоване у зв'язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Вказує на те, що ТОВ «Дніпровська сталева компанія», заключаючи договір від 10 березня 2015 року №284/15 із ТОВ «Укртес», повинно було переконатися, що його контрагент є добросовісним платником податків та вжити необхідних заходів для перевірки зазначеного факту. Зокрема, необхідно було перевірити наявність реєстрації платника податків та його місцезнаходження у ЄДР, використати бази даних Державної фіскальної служби України (відомості про те чи знаходиться компанія на обліку в ДФС, чи має податковий борг, перевірити свого потенційного партнера за даними реєстру платника ПДВ). Зазначає, що оскільки основні засоби на ТОВ «Укртес» відсутні, працівники відсутні, то підтвердити виконання послуг з обробки металопрокату власними силами неможливо.

У судове засідання представник відповідача не прибув, в запереченнях просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №027679 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» зареєстроване, як юридична особа 12 березня 2010 року за адресою: 69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Уральська, буд. 3, ідентифікаційний код 37020766.

Згідно свідоцтва №200067586 Серія НБ№501712 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» 01 жовтня 2012 року зареєстроване,як платник податку на додану вартість.

На підставі направлення №319 від 24 червня 2015 року, виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя області Зеленським Павлом Анатолійовичем, начальником відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 78.2 статті 78 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя від 24 червня 2015 року №323 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійснені фінансово-господарських операцій з ТОВ «УКРТЕС» (код за ), ТОВ НВП «СТАЛЬСЕРВІС» (код за ), ДП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС ГАЗОТУРБОБУДУВАННЯ «ЗОРЯ» - «МАШПРОЕКТ» (код за ), ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (код за ЄДРГІОУ 30019775), ТОВ «ТД ВК АЛЬЯНС» код за ).

Перевірка проводилась з 24 червня 2015 року по 26 червня 2015 року.

За результатами перевірки 26 червня 2015 року податковим органом складено Акт перевірки №59/08-30-22-02/37020766 «Про результати документальної виїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійснені фінансово-господарських операцій з ТОВ «УКРТЕС» (код за ), ТОВ НВП «СТАЛЬСЕРВІС» (код за ), ДП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС ГАЗОТУРБОБУДУВАННЯ «ЗОРЯ» - «МАШПРОЕКТ» (код за ), ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (код за ЄДРГІОУ 30019775), ТОВ «ТД ВК АЛЬЯНС» код за )».

Висновками Акту перевірки №59/08-30-22-02/37020766 від 26 червня 2015 року встановлено порушення: підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.1 та 200.2 статті 200, підпункту 198.1, підпункту 198.3, пункту 198.4 статті 198 Податкового кодексу України перевіряємим підприємством занижено податок на додану варі у сумі 68899 грн.

На підставі Акту перевірки №59/08-30-22-02/37020766 від 26 червня 2015 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13 липня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання у сумі 68899 грн. та штрафні санкції у сумі 34449,5 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 13 липня 2015 року, позивач 13 листопада 2015 року звернувся з позовом до суду.

З'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, з матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 10 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС» (сторона 2) укладено договір №284/15.

Відповідно до пункту 1 Договору №284/15 від 10 березня 2015 року Сторона 1 зобов'язується поставити стороні 2 листовий металопрокат та заготовки зазначені в специфікації.

Відповідно до специфікації №1 до Договору №284/15 від 10 березня 2015 року здійснюється обробка металопрокату лист г/к СтЗПС 2-6 мм у кількості 125,48 т. на загальну суму 361382,40 грн. з яких 60230,40 грн. податку на додану вартість.

На підтвердження виконаних робіт суду надано Акт №ОУ-0000645 здачі-приймання робіт відповідно до якого роботи визначені договором №284/15 від 10 березня 2015 року та специфікацією №1 до такого Договору виконані на загальну суму 361382,40 грн. з яких 60230,40 грн. податку на додану вартість.

Також, на підтвердження таких робіт позивачем до матеріалів справи додано Протокол ультразвукового контролю якості листового прокату від 17 березня 2015 року.

В матеріалах адміністративної справи наявна податкова накладна №645 від 17 березня 2015 року, яка підтверджує факт надання послуг/виконання робіт з обробки металопрокату лист г/к СтЗПС 2-6 мм ц кількості 125,48 т. на загальну суму 361382,40 грн. з яких 60230,40 грн. податку на додану вартість.

Відповідно до специфікації №2 від 23 березня 2015 року до Договору №284/15 від 10 березня 2015 року здійснюється обробка металопрокату лист г/к Ст45 40-80 мм у кількості 10,189 т. на загальну суму 122160,00 грн. з яких 20366,00 грн. податку на додану вартість.

На підтвердження виконаних робіт суду надано Акт №ОУ-0000883 здачі-приймання робіт відповідно до якого роботи визначені договором №284/15 від 10 березня 2015 року та специфікацією №2 до такого Договору виконані на загальну суму 122160,00 грн. з яких 20366,00 грн. податку на додану вартість.

Також, на підтвердження таких робіт позивачем до матеріалів справи додано Протокол ультразвукового контролю якості листового прокату від 23 березня 2015 року.

В матеріалах адміністративної справи наявна податкова накладна №883 від 23 березня 2015 року, яка підтверджує факт надання послуг/виконання робіт з обробки металопрокату лист г/к Ст45 40-80 мм у кількості 10,189 т. на загальну суму 122160,00 грн. з яких 20366,00 грн. податку на додану вартість.

Відповідно до специфікації №3 від 23 березня 2015 року до Договору №284/15 від 10 березня 2015 року здійснюється обробка металопрокату сталь руллона 0,8-1,5 мм у кількості 12,180 т. на загальну суму 27770,40 грн. з яких 4628,40 грн. податку на додану вартість.

На підтвердження виконаних робіт суду надано Акт №ОУ-0000960 здачі-приймання робіт відповідно до якого роботи визначені договором №284/15 від 10 березня 2015 року та специфікацією №3 до такого Договору виконані на загальну суму 27770,40 грн. з яких 4628,40 грн. податку на додану вартість.

Також, на підтвердження таких робіт позивачем до матеріалів справи додано Протокол ультразвукового контролю якості листового прокату від 25 березня 2015 року.

В матеріалах адміністративної справи наявна податкова накладна №960 від 25 березня 2015 року, яка підтверджує факт надання послуг/виконання робіт з обробки металопрокату сталь руллона 0,8-1,5 мм у кількості 12,180 т. на загальну суму 27770,40 грн. з яких 4628,40 грн. податку на додану вартість.

Також, судом досліджено:

Договір поставки №1/10/2012 від 03 жовтня 2012 року в якому Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» виступає, як покупець, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія», як постачальник.

Відповідно до пункту 1 Договору поставки №1/10/2012 від 03 жовтня 2012 року постачальник зобов'язаний передати, а покупець - прийняти та сплатити за товар вказаний у Специфікації на умовах зазначеного договору;

Договір поставки №20/03/2015 від 20 березня 2015 року в якому ТОВ «ТД ВК АЛЬЯНС» виступає, як покупець, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія», як постачальник.

Відповідно до пункту 1 Договору поставки №20/03/2015 від 20 березня 2015 року постачальник зобов'язаний поставити на адресу покупця металопрокат, а покупець прийняти та сплатити за вказаний товар;

Договір поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року в якому ТОВ НВП «СТАЛЬСЕРВІС» виступає, як покупець, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія», як постачальник.

Відповідно до пункту 1 Договору поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року постачальник зобов'язаний поставити на адресу покупця металопрокат, а покупець прийняти та сплатити за вказаний товар.

Разом з тим, судом досліджено:

Специфікацію №1 від 20 березня 2015 року до договору поставки №20/03/2015 від 20 березня 2015 року; Специфікацію №4 від 16 березня 2015 року до договору поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року; Специфікацію №5 від 19 березня до договору поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року; Специфікацію №6 від 19 березня 2015 року до договору поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року; Специфікацію №7 від 25 березня 2015 року до договору поставки №15/01/2015 від 15 січня 2015 року

Рахунок фактури №СФ-0000013 від 25 березня 2015 року; Рахунок фактури №СФ-0000008 від 16 березня 2015 року; Рахунок фактури №СФ-0000007 від 16 березня 2015 року; Рахунок фактури №СФ-0000010 від 19 березня 2015 року; Рахунок фактури №СФ-0000011 від 19 березня 2015 року; Рахунок фактури №СФ-0000014 від 25 березня 2015 року

Видаткову накладну №РН-0000013 від 27 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000010 від 25 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000007 від 17 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000006 від 17 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000005 від 17 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000008 від 19 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000009 від 19 березня 2015 року; Видаткову накладну №РН-0000014 від 25 березня 2015 року;

Товарно-транспортну накладну №6 від 20 березня 2015 року; Товарно-транспортну накладну №3 від 17 березня 2015; Товарно-транспортну накладну №2 від 17 березня 2015 року; Товарно-транспортну накладну №1 від 17 березня 2015 року; Товарно-транспортну накладну №4 від 19 березня 2015 року; Товарно-транспортну накладну №5 від 19 березня 2015 року.

Відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження нікчемності правочину між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС»

Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Отже, відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальності операцій між позивачем та його прямим контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС».

З урахуванням наведеного, відповідачем не спростовано у суді факт реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС».

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, необґрунтованим, у зв'язку з чим приходить до висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія»своїх зобов'язань, реальне здійснення господарської операції.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом, позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків підтверджують здійснення господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС».

Тобто, документально підтверджено формування Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Дніпровська сталева компанія» податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС».

Суд зазначає, що Податковий кодекс України для платників податків не передбачає а ні обов'язок, а ні право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Як видно з акту усі операції між ТОВ «Дніпровська сталева компанія» та ТОВ «УКРТЕС» підтверджуються відповідним чином оформленими первинними документами.

Усі первинні бухгалтерські документи оформлені із дотриманням вимог чинних нормативних актів та були об'єктом дослідження під час перевірки.

Тобто, зазначені документи підтверджують реальність господарських операцій із вказаним контрагентом - фактичне отримання робіт/послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія»

Вказані ж в акті перевірки висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними (фіктивними) нереальними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що зміст угоди, укладеної між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС», не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та створення правових наслідків, що обумовлюються цими правочинами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Суд вважає за необхідне зазначити, що добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законом обов'язку щодо сплати податків, зборів вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків.

Акт перевірки податкового органу не містить посилань щодо встановлених порушень стосовно форми та змісту первинних документів, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з постачання товарів.

Отже, зазначені обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту та позбавлення права бюджетного відшкодування.

Як зазначено у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. […] Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

У пункті 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 201.8. статті 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

У пункті 188.1 статті 188 Податкового кодексу України зазначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; […].

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Досліджені судом податкові накладні виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС» з урахуванням інших документів, обставин здійснених позивачем операцій надають право Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» на формування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

У той же час, позивачем надано до суду податкові накладні, виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕС» та докази товарності операцій (реальності настання наслідків), результатів господарської діяльності вказаних юридичних осіб.

Наведені обставини спростовують факт заниження Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» податку на додану варі у сумі 68899 грн.

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» податкового законодавства України, як то зазначено в Акті перевірки №59/08-30-22-02/37020766 від 26 червня 2015 року.

Отже, збільшення суми грошового зобов'язання у розмірі 68899 грн. та застосування штрафних санкції у сумі 34449,5 грн. до позивача є необґрунтованим.

З урахуванням приписів частини 3 статті 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 13 липня 2015 року, прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у частині 6 статті 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 13 липня 2015 року, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення судового рішення) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі була Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу, документально підтверджені Платіжним дорученням №787 від 04 листопада 2015 року про сплату судового збору у сумі 1550,23 грн.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13 липня 2015 року винесене Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська сталева компанія» з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 1550,23 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят гривень 23 копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов