Справа № П/811/370/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року Справа № П/811/370/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Завод Сегмент" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення рішення,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Завод Сегмент" звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо прийняття податкового повідомлення рішення від 06.01.2016 року №000491702;

- скасувати податкове повідомлення рішення від 06.01.2016 року №000491702.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом неправомірно застосовано штрафні санкції, передбачені п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, оскільки підприємством не було допущено порушень, за які його необхідно було б притягувати до відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки позовні вимоги необґрунтовані, а оскаржуване рішення, прийняте у відповідності до норм діючого законодавства України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Завод Сегмент" з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2013 по 30.09.2015 року та правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2012 р. по 30.09.2015 р., яка оформлена актом від 23.12.2015 року №56/17-02/14308799 (а.с.10-18).

Як вбачається з вищевказаного акту перевірки, у ході перевірки встановлено порушення пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168, пп.54.3.5 п. 54.3 ст.54, пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, внаслідок чого нараховано пеню в розмірі 7486,06 грн. та зобов'язано перерахувати до бюджету заборгованість в розмірі 6412,40 грн.

06.01.2016 року на підставі висновків акту перевірки, податковим органом сформовано податкове повідомлення рішення №000491702, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб та штрафна санкція в розмірі 27048,46 грн. (а.с.8).

За результатами адміністративного оскарження скарги позивача залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення рішення без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до п.31.1 ст. 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

За змістом пп.168.1.2 п.168 ст.168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з вимогами абз.1 п. 57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наведені положення ПК України, суд дійшов висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а в разі якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пп.126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Поряд з цим, п.127.1 ст.127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовуються у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, в разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, встановлених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст.126 ПК України.

Положення ст.127 ПК України встановлені, як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як визначено ст.126 ПК України, а з кількості разів допущення таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 10.11.2015 року у справі №813/6793/13-а.

Так, податковий орган, при винесені оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, застосував санкцію згідно п.127.1 ст.127 ПК України, відповідно до якого ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Як встановлено судом під час судового розгляду, підприємством дійсно несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, а разом із виплатою заробітної плати сплачувався податок з доходів фізичних осіб.

Отже, під час перевірки встановлено саме факт порушення термінів сплати ПАТ "Завод Сегмент" податку на доходи фізичних осіб, що зафіксовано в акті перевірки та не спростовано відповідачем під час розгляду справи по суті, що відповідає передбаченому ст.126 ПК України складу правопорушення, однак оскаржуваним податковим повідомленням рішенням податковим органом застосовано штраф на підставі ч.1 п.127.1 ст.127 ПК України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків взагалі.

Таким чином, враховуючи викладені вище правові норми, беручи до уваги, що відповідачем змінено підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій та визначено грошове зобов'язання платнику податків на підставі ч.1 ст. 127.1 ст.127 ПК України, не відповідає складу правопорушення, встановленого Кіровоградською ОДПІ, суд приходить до висновку про неправомірність податкового повідомлення рішення від 06.01.2016 року №000491702 та його скасування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо прийняття податкового повідомлення рішення від 06.01.2016 року №000491702 суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 86. 8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Враховуючи, що підприємством заперечення на акт перевірки не було подано, суд приходить до висновку, що податковий орган приймаючи спірне податкове повідомлення рішення діяв в межах повноважень, наданих йому законом, а отже в даній частині позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтю 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

А суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення від 06.01.2016 року №000491702, прийняте Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 1378,00 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Завод Сегмент" (код 14308799).

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1