Справа № 588/675/16-а
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді Линник О.С., при секретарі Доля Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Гієнко Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про відновлення виплати пенсії та сплати незаконно утриманої пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з 14.06.2011 року перебуває на обліку в УПФ Тростянецького району Сумської області як пенсіонер за вислугою років. Згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ їй призначено пенсію у розмірі 86% від суми місячної заробітної плати, а з 02.04.2012 року у відповідності до ч.4 ст.50-1 Закону у розмірі 90% із середньомісячного заробітку за останні 24 місяці перед зверненням за пенсією. Позивач працює в органах прокуратури і на даний час. Відповідачем з 01.04.2015 року їй була припинена виплата пенсії відповідно до ст.12 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Вказаною статтею було передбачено, що тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія не виплачується. Відповідно до п.5 цього Закону у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та інших. Фактично до 01.06.2015 року ВР України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до ряду законів, в т.ч. ЗУ «Про прокуратуру». Отже, з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати пенсії позивачу, оскільки з зазначеної дати вона не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Позивач звернулася до відповідача з відповідною заявою про відновлення виплати раніше призначеної їй пенсії, однак їй у цьому було відновлено. Позивач вважає, що з 01.06.2015 року відповідачем порушено її права на соціальний захист, при цьому допускається дискримінація за професійною ознакою, що є порушенням як Конституції України, так і Європейської конвенції, адже з 01.06.2015 року вона не має переваг перед іншими громадянами у пенсійному забезпеченні. Тому, посилаючись на норми ст.ст.2,6,17,18,94,100,104-106,183-2,244-2,256 КАС України, просить визнати дії УПФ України в Тростянецькому районі щодо припинення їй виплати з 01.06.2015 року призначеної пенсії протиправними, зобов'язати відповідача відновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 року та провести сплату незаконно утриманої пенсії, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вказала на обставини, викладені у позові, при тому вказала, що вона не пропустила строк на звернення до суду зі вказаними вимогами, оскільки письмово їй повідомили про припинення виплати пенсії лише після її звернення із заявою 19.02.2016 р.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений законодавством на звернення до суду зі вказаним позовом, крім того позивач працює на посаді, що дає їй право на призначення пенсії у порядку, та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», а відповідно до ЗУ №213 від 02.03.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що тимчасово на період з 01 квітня 2015 р. по 31. грудня 2015 р. у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбаченого Законом України «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно дол. цього Закону не виплачуються. В подальшому Законом України №911 від 24.12.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» також тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про прокуратуру» призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Крім того, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для негайного виконання рішення суду.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 подала до відповідача письмову заяву від 15.02.2016 р. у якій просила поновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 р. (а.с.11).

На вказану заяву позивач отримала відповідь 19.02.2016 р. про те, що оскільки відповідач продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років та враховуючи зміни до законодавства, у період із 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року застосовуються обмеження передбачені законами України №213-VIII від 02.03.2015 та №911-VIII від 24.12.2015 - підстав для поновлення виплати пенсії позивачеві відсутні (а.с.12,13).

Як встановлено судом, позивач з 14.06.2011 року перебуває на обліку в УПФ Тростянецького району Сумської області як пенсіонер за вислугою років. Згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ їй призначено пенсію у розмірі 86% від суми місячної заробітної плати, а з 02.04.2012 року у відповідності до ч.4 ст.50-1 Закону у розмірі 90% із середньомісячного заробітку за останні 24 місяці перед зверненням за пенсією. Позивач працює в органах прокуратури і на даний час.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України» «Про судове експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді в органах прокуратури, та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що починаючи з 01 червня 2015 року на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, оскільки з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

З огляду на наведене, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата позивачу призначеної раніше пенсії підлягала відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, оскільки поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Разом із тим, суд вважає, що виниклі у зв'язку з цим спори мають вирішуватися з урахуванням норм процесуального права - статей 99,100 КАС України.

Відповідно до положень частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, в даному випадку для звернення до адміністративного суду у цій справі встановлюється шестимісячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08.06.2016 року звернулася до суду з даною позовною заявою та не просила поновити строк для звернення до суду щодо зобов'язання відповідача відновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 року.

З позовної заяви та матеріалів справи не вбачається, що позивач пропустила строк для звернення до суду з поважних причин, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

А відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення з позовом до суду щодо зобов'язання відповідача відновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 року, що є підставою для залишення частини позовних вимог з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року без розгляду.

Отже, позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача відновити їй виплату пенсії підлягає задоволенню з 01.12.2015 року.

Однак, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VIII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, абзац перший частини п'ятнадцятої вказаної статті викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються";

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача відновити їй виплату пенсії підлягає задоволенню з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, а інші вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України суд вважає за необхідну, на підставі заяви позивача, викладеної у позові, допустити негайне виконання постанови суду, оскільки за вказаною нормою передбачається. що негайно виконуються постанови суду щодо, окрема, присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Оскільки судом присуджено відновити виплату позивачеві пенсії за один місяць (грудень 2015 р.), тому є підстави за заявою позивача, допустити негайне виконання судового рішення в цій частині.

Судові витрати, понесені позивачем у виді сплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., підлягають відшкодуванню відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 71, 99, 100, 160, 161, 163, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо припинення виплати призначеної пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області відновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року та провести відповідні виплати.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині відновлення виплати пенсії ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 30 листопада 2015 року залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, із подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С.Линник