Справа № 333/1516/16-а (2-а/333/59/16)
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2016 рокусправа № 333/1516/16-а (2-а/333/59/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Ради адвокатів Запорізької області Новосьолової Людмили Миколаївни про визнання дій неправомірними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Ради адвокатів Запорізької області Новосьолової Л.М. в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2016р. серія ЗП №02 та визнати нечинним даний протокол.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16 березня 2016 року Головою Ради адвокатів Запорізької області Новосьоловою Л.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення серія ЗП №02 з додатком, у відношенні ОСОБА_1, про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 КУпАП, за те, що він двічі, 19.01.2016 року та 30.02.2016 року, відмовив в наданні інформації на запит адвоката ОСОБА_4 щодо належної гр. ОСОБА_5 автотехніки, що необхідно було йому для вирішення судового спору про поділ майна між подружжям.

Стосовно вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2016р. серія ЗП №02, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема голова ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя або уповноважений радою член ради адвокатів (стаття 212-3 - у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2016р. серія ЗП №02, Голова Ради адвокатів Запорізької області діяла відповідно до норм чинного законодавства та в межах наданих їй повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також задоволенню не підлягають вимоги про визнання нечиннм протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, оскаржувані рішення, дія або бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

За приписами частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права і обов'язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта про відсутність у його діях адміністративного правопорушення не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки підлягають аналізу в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 23 червня 2016 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов