Справа № 2а-17729/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2016 р. м. Київ К/800/52977/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Лосєва А.М., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Савченко А.А.,

за участю представника позивача Задорожної Л.Г.,

представника відповідача Деміденко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 по справі № 2а-17729/12/2670

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат"

до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання недійсною податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013, у задоволенні позовних вимог Товариства визнати недійсною та скасувати податкову консультацію Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників державної податкової служби від 31.10.2012 № 12833/10/06-038 та зобов'язати контролюючий орган надати податкову консультацію на його звернення від 26.09.2012 № 06/3817 з урахування висновків суду - відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де порушує питання скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до податкового органу з письмовим запитом від 26.09.2012 № 06/3817 про надання податкової консультації з питань практичного застосування норм пп. 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України по відношенню до операцій з цінними паперами.

За результатом розгляду вказаного запиту податковим органом надано консультацію від 31.10.2012 № 12833/10/06-038.

Відмовляючи у задоволенні позову суди, зазначили, що податкові консультації за своїм змістом не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, та не створюють і не припиняють права чи обов'язки особи. Оскаржувана податкова консультація жодних управлінських висновків не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії позивачу вона не приписує, та відповідно не порушує права свободи та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин.

В обґрунтування поданої касаційної скарги позивач вказує, що надана податковим органом податкова консультація від 31.10.2012 № 12833/10/06-038 не ґрунтується на нормах законодавства. Наголошує на тому, що у вказаній податковій консультації відповідач ототожнює "порядок перенесення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток" і "порядок перенесення від'ємного фінансового результату від операцій з торгівлі цінними паперами", які за своєю природою є різними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Підпунктом 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) визначено, що податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Статтею 52 ПКУ передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Згідно з п. 53.1 ст. 53 ПКУ не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53 ПКУ платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що фізична чи юридична особа може оскаржити до адміністративного суду будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, шляхом подання адміністративного позову.

Отже, вимоги про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають розгляду в адміністративних судах.

При цьому, дослідженню в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають обставини щодо:

поставлених у зверненні платника про надання податкової консультації питань;

викладених у податковій консультації відповідей;

відповідність зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Проте, судами попередніх інстанцій вказаних обставин не досліджено.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають наведеним вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 по справі № 2а-17729/12/2670 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.М. Лосєв

І.Я. Олендер