Справа № 2-а-12991/09/1570
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-12991/09/1570

Категорія: 2.8Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області про зобовязання вчинити дії щодо повернення автомобілю з майданчика тимчасового знаходження,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України в Одеській області про зобовязання вчинити дії щодо повернення автомобілю з майданчика тимчасового знаходження.

Позивач посилався не те, що він є добросовісним набувачем автомобілю LANCER», а тому затримання його на майданчику тимчасового знаходження є безпідставним та протиправним.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував вказуючи, що підставою для затримання автомобілю стало виявлення вварюваної номерної деталі з відповідними деталями у кузов іншого автомобілю, що в подальшому підтвердилось висновком експертного дослідження ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову Одеського окружного адміністративного суду скасувати та прийняте нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, так як суд першої інстанції позбавив його можливості володіти та користуватися своєю власністю зазначеним автомобілем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що згідно довідки - рахунку №850789 від 09.10.2007р. ОСОБА_2 придбано автомобіль LANCER». Відповідно до протоколу огляду та затримання транспорту від 07.05.2009 року, автомобіль SHI LANCER», був затриманий на підставі п.32.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, згідно якого забороняється, у тому числі в умовах спеціалізованих підприємств, які займаються ремонтом і технічним обслуговуванням транспортних засобів, внесення змін в ідентифікаційні номери і номерні таблички кузова чи шасі (рами), двигуна транспортного засобу, а також їх знищення перенесення, закріплення, відновлення тощо без попереднього узгодження з державтоінспекцією. Згідно висновку спеціаліста №3132 від 07.05.2009р. на автомобілі LANCER»номерна деталь (щит моторного відсіку) і деталі, що сполучуються з нею: правий та лівий лонжерони, передні права та ліва стойки, права опора переднього амортизатора вварені не в заводських умовах в кузов іншого автомобіля.

Судом встановлено, що за даним фактом відповідно позивача сектором карного розшуку Київського PB ОМУ ГУМВС України в Одеській області було проведено дослідну перевірку у порядку ст. 97 КПК України та винесено постанову про відмову у порушені кримінальної справи у зв'язку з відсутністю складу злочину у діях позивача.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до відповідача з проханням повернути йому його автомобіль. У задоволені даного прохання, позивачу було відмовлено у зв'язку з ненаданням ним документу, який би посвідчував право власності на автомобіль та було запропоновано звернутись з цим питанням до суду.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно вимогам п. 8 зазначеного Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі-правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітнки, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до наявного в матеріалах справи рішення апеляційного суду Одеської області від 04.11.2009 p., позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог щодо визнання права власності на автомобіль TSUBISHI LANCER».

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що на теперішній час, враховуючи рішення апеляційного суду Одеської області, ідентифікувати належність спірного автомобіля за позивачем не представляється можливим та вважає, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при вчиненні дій та при прийнятті рішень, які оскаржує позивач, відповідач діяв на підставі закону, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький