Справа № 805/5047/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року справа №805/5047/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шишова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача Боброва О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016р. у справі № 805/5047/15-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дружківка до Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.03.2015 року, № від 26.03.2015 року,№ від 26.03.2015 року,№1 від 25.03.2015 року, № від 25.03.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дружківка (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі відповідач, інспекція, апелянт) про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, №1 від 25.03.2015 року, № від 25.03.2015 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року адміністративний позов Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дружківка до ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, №1 від 25.03.2015 року, № від 25.03.2015 року - задоволено частково.

Скасовано рішення ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області № від 25.03.2015 року про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Скасовано рішення ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області № від 26.03.2015 року про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Скасовано рішення ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області № від 26.03.2015 року про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Скасовано рішення ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області №1 від 25.03.2015 року про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Скасовано рішення ДПІ у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області № від 25.03.2015 року про визнання протиправними дії та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В інший частині позову було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов'язків платника єдиного внеску за спірний період.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що згідно ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за приписами якої єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. А в розумінні Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, визначених переліком населених пунктів, де проводилась антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан на період АТО звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, подання звітності, тощо. Статтею 10 Закону передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Крім того, апелянт зазначив, що платники, які продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, зобов'язані виконувати всі встановлені Законом №2464 функції.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідно п.9-3 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач звільнений від сплати від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску. Вважав, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Він був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. При таких обставинах колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Тобто колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині скасування рішень податкового органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за №00191678, має відокремлений підрозділ Торецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства без права юридичної особи, що знаходиться на податковому обліку Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Державною податковою інспекцією у м.Дружківці ГУ Міндоходів у Донецькій області на підставі статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийняті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску: від 25.03.2015 року № в сумі 50699,26 грн.; від 25.03.2015 року № в сумі 49219,56 грн.; від 25.03.2015 року № в сумі 20391,02 грн.; від 26 березня 2015 року № в сумі 43534,82 грн.; від 26 березня 2015 року № в сумі 45720,88 грн.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями звертався зі скаргами до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області та до Державної фіскальної служби України про їх скасування, та згідно рішень за результатами розгляду скарг, прийняті рішення залишені без змін, а скарги без задоволення.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом (далі - ПК) України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04 липня 2013 року № 406-VII до Закону № 2464-VI та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України передано органам доходів і зборів.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, статті 94 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право здійснення контролю за нарахуванням, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску.

Згідно з пунктом 2 частини першої Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як встановлено, позивач в даних правовідносинах виступає в якості платника єдиного внеску, визначеного п.1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Нормами частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, серед іншого передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;

- виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Спірним питанням даної справи є звільнення платників єдиного внеску, що здійснюють діяльність в зоні проведення антитерористичної операції від зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на час проведення АТО.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон № 1669-VIІ.

Абзацом 1 статті 2 Закону № 1669-VIІ визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 № 1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктом 16 пункту 1 додатку вказаного розпорядження м.Дружківка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція.

Позивач здійснює свою діяльність на території м.Дружківка під час проведення АТО, тому та на нього розповсюджується дія Закону № 1669-VIІ.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Законом № 1669-VІІ внесено зміни до Закону № 2464-VI, зокрема, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 такого змісту: Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VIІ, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VIІ, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином пункт 9-3 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану лише за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який звернув увагу на те, що в абзаці 2 ст.9-3 Закону № 1669-VІІ (станом на 25.03.2015 - 26.03.2015 року дата прийняття спірних рішень) так само як і в Законі № 2464-VI підставою для звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI є лише заява платника податків, яка може бути подана з 14 квітня 2014 та протягом 6 місяців після закінчення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з заявою від 12 листопада 2014 року за №1352-10 про звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування",а саме від нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності. ( а.с.45, том1)

25 та 26 березня 2015 року відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, №1 від 25.03.2015 року, № від 25.03.2015 року.

Колегія суддів вважає, що оскільки "Компанія "Вода Донбасу" в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дружківка знаходиться на території проведення АТО, яка визначена Розпорядженням КМУ № 1275, час застосування Закону №1669-VII не сплив, позивач виконав умову для звільнення від обов'язків зі сплати ЄСВ (написав заяву) то при таких обставинах на підставі прямої дії норми 9-3 Закону 2464-VI, він звільняється від обов'язків визначених ст.6 Закону № 2464-VI.

Посилання податкового органу на те, що від обов'язків визначених ст.6 Закону № 2464-VI звільняються тільки платники єдиного внеску які розташовані на територіях визначених розпорядженням КМУ № 1275, а ті платники, які продовжують діяльність повинні виконувати зобов'язання по сплаті ЄСВ, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі положення не містяться в Законі 1669-VII та з зазначеного Закону таке трактування не випливає.

Щодо посилання апелянта на необхідність для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, потрібен сертифікат Торгово- промислової палати України визначений ст.10 Закону №1669-VII колегія суддів відноситься критично, оскільки в даному випадку необхідно застосовувати спеціальний Закон №2464-VI, який не передбачає наявність сертифікату ТПП для звільнення від сплати ЄСВ.

Колегія суддів звертає увагу, на статтю 10 Закону 1669-VII якою встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

У зазначеній нормі йдеться мова про необхідність наявності сертифіката для звільнення саме від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань.

Виходячи з цього наявність сертифіката для звільнення від основного зобов'язання Законодавство не вимагає.

Оскільки по даній справі спірним є питання щодо обов'язку сплати недоїмки по сплаті ЄСВ а штраф та пеня є похідним від такого обов'язку, колегія суддів зазначає, що від сплати пені та недоїмки позивач також звільняється в силу ст.9-3 Закону 2464-VI де чітко зазначено про звільнення платника ЄСВ від виконання обов'язків визначених ч.2 ст.6 Закону 2464-VI.

Крім того, слід зазначити, що п.12 ч.2 ст.6 Закону 2464-VI зобов'язує платника ЄСВ виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Інші обов'язки, у тому числі визначає ч.2 ст.25 Закону 2464-VI, яка передбачає, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Також абзац 3 ч.4 ст.25 Закону 2464-VI зобов'язує платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

При таких обставинах виходячи з вищевикладеного, а саме з конструкції норм ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI, яка передбачає звільнення платника ЄСВ від виконання інших обов'язків, ч.2, 4 ст.25 Закону 2464-VI, які визначають обов'язок платника ЄСВ сплачувати недоїмку по ЄСВ, а у разі несвоєчасності сплати, сплачувати пеню та штраф, п.9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, який звільняє платника ЄСВ від виконання обов'язків визначених ч.2 ст.6 Закону 2464-VI, за умови знаходження платника ЄСВ в період проведення АТО на території визначеної Розпорядженням ПКМУ від 02.12.2015 № 1275 та наявності заяви платника ЄСВ, колегія суддів зазначає, що при таких умовах "Компанія "Вода Донбасу" в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Дружківка звільнена від сплати штрафу та пені.

Крім того, колегія суддів зазначає, якщо ст.10 Закону № 1669, яка визначає, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, суперечить абзацу третьому, пункту 9-3 розділу VIII "Прикінцеві та перехідних положень Закону № 2464-VI, де зазначено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються, то при таких обставинах необхідно застосовувати п. 56.21. ст..56 ПК Укра/їни яка встановлює, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що спірні рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 25.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, № від 26.03.2015 року, №1 від 25.03.2015 року, № від 25.03.2015 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч. 3 ст. 2 КАС України.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 29 червня 2015.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 р. у справі № 805/5047/15-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 р. у справі № 805/5047/15-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення постанови у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов