Справа № 466/585/16-а
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/585/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Семків Х.І.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

21.01.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1ш/109-ф/пз від 05.10.2015 року, винесену Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Федів Романом Миколайовичем та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Федів Романом Миколайовичем 05.10.2015р. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1ш/109-ф/пз, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що: «Під час проведення перевірки представник ТзОВ «Опора - БКБ», згідно довіреності від 01.09.2014р. №2/01/09/14, ОСОБА_3 не допустив посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції до об'єкту реконструкції на об'єкті реконструкції з розширенням приміщень побутового корпусу на АДРЕСА_1 під багатоквартирний житловий будинок з закладами громадського призначення та підземним паркінгом, чим порушив п.1. ч.4. ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.1 п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553.»

При цьому в оскаржуваній постанові головний інспектор будівельного нагляду Федів P.M. вказує, що ним розглянуто акт недопущення посадових осіб інспекції №09/08-ш від 14.08.2015р, протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2015р. №09/08-ш та матеріали фотофіксації. На думку позивача, оскаржувана постанова винесена службовою особою відповідача без урахування всіх істотних обставин та за наявності порушень порядку проведення перевірки. Позивачем не було вручено жодного документу (направлення на перевірку) з вказівкою на вид перевірки та підстави її проведення. Крім того, відповідач намагався провести перевірку за відсутності посадових осіб ТзОВ «ОПОРА-БКБ» та з порушенням права на подання пояснень та зауважень. Також позивач наголосив, що він, нібито не допустив посадових осіб відповідача до перевірки і, як наслідок, його було притягнуто до відповідальності, не мав на час проведення перевірки повноважень вирішувати питання допуску чи не допуску до перевірки посадових осіб відповідача, оскільки не представляв інтересів ТзОВ "Опора-БКБ". Відтак, оскаржувана постанова, винесена відповідачем з грубим порушенням вимог містобудівного законодавства. Посилаючись на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та прийнятою без об'єктивного розгляду, зібрані докази є неналежними, позивач просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник ОСОБА_6 будучи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на викладені в ньому мотиви, проте в останнє засідання також не прибув.

Представник відповідача ОСОБА_7 будучи в судовому засідання проти задоволення позову заперечила посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові заперечення. Просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмове заперечення на позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2015 року посадовими особами ДАБІ України на виконання наказу ДАБІ України № 688 від 07.07.2015 року "Про проведення позапланової перевірки" проведено перевірку ТзОВ "Опора - БКБ" з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції з розширення приміщень побутового корпусу у АДРЕСА_1 під багатоквартирний житловий будинок з закладами громадського призначення та підземним паркінгом.

Під час проведення вказаної перевірки представник ТзОВ "Опора - БКБ" позивач по справі ОСОБА_3 (довіреність № 2/01/09/14 від 01.09.2014 року) відмовив головним інспекторам інспекційного відділу у м. Львові Хар М.І. та Паєнському А.С. у допуску до об'єкту реконструкції, у зв'язку з чим службовими особами відповідача було складено акт про недопущення посадових осіб інспекції № 09/08-ш від 14.08.2015 року (а.с.41) та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 09/08-ш від 14.08.2015 року (а.с.42).

В подальшому, 05.10.2015 року на підставі вищевказаних документів головним інспектором будівельного нагляду винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ОСОБА_3 - в розмірі 5950, 00 грн. за порушення п.1 ч.4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" та п.п. 1 п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою кабінету міністрів України від 23.05.2011 р. №553, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 188-42 КУпАП.

Спірні правовідносини в даній справі регулюються Конституцією України, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року та іншими нормативно - правовими актами.

Так, п.1 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

У відповідності до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право:

1) безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 14 цього ж Порядку передбачено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архі- тектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

При обґрунтуванні позовних вимог, позивач покликався на ряд порушень, вчинених відповідачем при проведенні ним перевірки.

Так, позивач зазначав, що перевірка була проведена у відсутності посадових осіб ТзОВ «ОПОРА_БКБ» та з порушенням права на подання пояснень та зауважень, адже на момент її проведення на об'єкті реконструкції по АДРЕСА_1 не велися жодні роботи та не було жодних працівників, а позивач ОСОБА_3, який перебував на об'єкті не мав на час проведення перевірки повноважень на представництво ТзОВ "ОПОРА - БКБ", адже 10.08.2015 року подав заяву про відмову від вчинення дій, що визначені довіреністю від 01.09.2015 року. Згідно виписки з ЄДР від 23.04.2015 р. керівником ТзОВ "ОПОРА - БКБ" є ОСОБА_10 якому відповідач не вручав жодного документу (направлення на перевірку) з вказівкою на вид перевірки та підстави її проведення.

Проте, судом такі твердження позивач не беруться до уваги з огляду на таке.

В матеріалах справи міститься наказ Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 688 від 07.07.2015 року про проведення позапланової перевірки ТзОВ "Опора - БКБ" (а.с.47), а саме щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції з розширенням приміщень побутового корпусу по АДРЕСА_1, а також направлення на здійснення позапланової перевірки № 05-864-3/4 від 12.08.2015 року про направлення головного державного інспектора інспекційного відділу у м. Львові Хар М.І. та головного державного інспектора інспекційного відділу у м. Львові Паєнського А.С. для здійснення позапланової перевірки на додержання вимог містобудівного законодавства щодо реконструкції з розширенням приміщень побутового корпусу по АДРЕСА_1 (а.с. 46).

Таким чином, у інспекторів ДАБІ України були законні підстави для виходу на перевірку дотримання ТзОВ "Опора - БКБ" норм у сфері містобудівної діяльності при здійсненні реконструкції з розширенням приміщень побутового корпусу по АДРЕСА_1.

Згідно пояснень представника відповідача, вказані документи не були вручені позивачу, адже посадових осіб ДАБІ України не було допущено на об'єкт до проведення перевірки ОСОБА_3, як законним представником ТзОВ "Опора - БКБ" згідно довіреності № 2/01/09/14 від 01.09.2014 року. Крім того, ОСОБА_3 відмовився також від одержання самого акта про недопущення посадових осіб інспекції до перевірки № 09/08-ш від 14.08.2015 року.

Відтак, твердження позивача суперечать фактичним обставинам справи, а позивач як представник ТзОВ "ОПОРА - БКБ" порушив положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п. 1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

Долучені до матеріалів справи матеріали фотофіксації зроблені інспекторами ДАБІ України особисто та підтверджують факт перебування ОСОБА_3 за адресою об'єкта реконструкції: АДРЕСА_1 та факт ознайомлення останнього з актом про недопущення посадових осіб інспекції до перевірки № 09/08-ш від 14.08.2015 року (а.с.50-52).

Щодо наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_3 про відмову від вчинення дій, що визначені довіреністю від 01.09.2014 року, яка нібито була отримана директором ТзОВ "Опора - БКБ" ОСОБА_10 10.08.2015 року (а.с.30), то суд зазначає, що вона не відповідає вимогам до доказів, встановленим ст. 70 КАС України в частині належності і допустимості, оскільки не містить необхідних реквізитів, доказів того, що дійсно була подана і зареєстрована 10.08.2015 року, а не пізніше, зокрема, після проведення виходу на перевірку і прийняття рішення про накладення штрафу за недопуск до перевірки.

У відповідності до ст. 250 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник має право відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю.

Форма відмови представника спеціально не встановлена, відтак, при здійсненні відмови слід керуватися ч. 3 ст. 214 ЦК України про те, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 248 ЦК України, у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність, однак, доказів її повернення представником позивача надано не було, як не було не було надано і витягу з реєстру довіреностей з відповідною відміткою про недійсність довіреності від 01.09.2014 року

Також, частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, при складанні акта про недопущення посадових осіб інспекції № 09/08-ш від 14.08.2015 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 09/08-ш від 14.08.2015 року, і, як наслідок, в подальшому при винесенні оскаржуваної в даній справі постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1ш/109-ф/пз від 05.10.2015 року, відповідач діяв виключно в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, відтак, в суду немає жодних підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є не обґрунтованими, а адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 99, 100, 159, 160-163, 167, 171/2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у позові ОСОБА_3 до державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1ш/109-ф/пз від 05.10.2015 року - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії постанови.

Суддя П. С. Невойт