Справа № 826/25572/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Епель О.В.

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 та на ухвалу від 30.03.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про:

- зобов'язання провести на підставі його звернення від 29.09.2015 виїзну позапланову перевірку щодо додержання законодавства України про захист персональних даних Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта банк» Кадировим В.В., як володільця та розпорядника персональних даних вкладників банку протягом дії тимчасової адміністрації в АТ «Дельта банк».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 21.12.2015, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016 клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 826/25572/15 задоволено. Зупинено провадження у справі № 826/25572/15 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни про зобов'язання вчинити дії до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва зауважень щодо журналу судового засідання від 14.12.2015, поданих ОСОБА_2 до суду першої інстанції 28.12.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 у задоволенні зауважень ОСОБА_2 щодо журналу судового засідання від 14.12.2015 в адміністративній справі № 826/25572/15 відмовлено.

23.06.2016 через канцелярію суду, позивачем подано заперечення проти ухвали суду першої інстанції щодо зауважень на журнал судового засідання від 14.12.2015.

В судовому засіданні - 23.06.2016, апелянт уточнив апеляційні вимоги, та просив скасувати ухвалу від 30.03.2016, виклавши їх у формі заперечень від 23.06.2016.

Згідно частини другої ст. 185 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Також, в судовому засіданні - 23.06.2016, позивачем тричі було заявлено відвід головуючому судді.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 у задоволенні заяв про відвід головуючого судді Кучми А.Ю. відмовлено, у зв'язку з безпідставністю та протокольною ухвалою від 23.06.2016 заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі ст. 30 КАС України (заяву подано повторно з тих самих підстав).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду від 21.12.2015 та ухвала суду від 30.03.2016 - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для застосування заходів реагування Уповноваженим з прав людини за зверненням позивача не вбачається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

29.09.2015 ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. із зверненням, в якому просив провести виїзну позапланову перевірку банку, як володільця та розпорядника персональних даних заявника; вжити усіх можливих заходів, відповідно до чинного законодавства України, щодо захисту персональних даних заявника від незаконної обробки (використання) володільцем і розпорядником (Банком, Уповноваженою особою Фонду) та третіми особами (Фондом), та захисту права власності заявника на грошові кошти, що розміщені на банківських рахунках в банку, з метою унеможливлення позбавлення банками, уповноваженою особою Фонду та/або Фондом прав власності вкладників банків у подальшому, внести в установленому порядку пропозиції щодо вдосконалення законодавства України в сфері захисту права власності вкладника банку, а саме щодо неможливості перевірки уповноваженою особою Фонду та/або Фондом вкладів фізичних осіб на предмет виявлення вкладів та/або договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з невідповідністю чинному законодавству України.

Як було зазначено позивачем у зверненні та вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.07.2015 у справі № 826/12320/15, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В., АТ «Ощадбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку Кадирова В.В. по не включенню інформації про ОСОБА_2 до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду (додаток № 3 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012). Зобов'язано Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку Кадирова В.В. включити ОСОБА_2 до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду (додаток № 3 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012). Зобов'язано Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку Кадирова В.В. передати інформацію про зміни до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду з метою забезпечення виплати ОСОБА_2 коштів, що знаходяться на Рахунках у Банку. В решті позовних вимог - відмовлено.

Заявником у зверненні зазначено, що дана постанова суду набрала законної сили, однак на даний час не виконана.

28.10.2015 представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на звернення позивача надано відповідь про відсутність правових підстав для застосування ним заходів реагування за зверненням ОСОБА_2

Позивач з наданою представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не погоджується, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає таке.

Закон України "Про захист персональних даних" № 2297-VI від 01.06.2010 (далі - Закон № 2297-VI) регулює правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних.

Згідно ст. 2 Закону № 2297-VI персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована;

обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Відповідно до частин п'ятої та шостої ст. 6 Закону № 2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Як вірно зазначено відповідачем у відповіді на звернення під час укладення договору № 006-28532-101111 від 10.11.2011 (а.с. 20-21) відповідно до п. 5.8, 5.81 позивач надав згоду Банку на обробку та зберігання будь-якої інформації, яка відноситься до персональних даних.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 «Про віднесення ПАТ КБ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Дельта Банк», та призначено уповноважену особу Фонду.

Згідно з частиною п'ятою ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 4452-VI) під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що у відповідності до Закону № 4452-VI та постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 «Про віднесення ПАТ КБ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Уповноважена особа наділена повноваженнями обробляти персональні дані клієнтів ПАТ КБ «Дельта Банк», у тому числі і позивача у відповідності до ст. 11 Закону № 2297-VI від 01.06.2010.

Окрім цього, відповідно до частини сьомої ст. 3 Закону № 4452-VI органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Питання правомірності включення/невключення позивача до відповідних списків вкладників також було предметом судового розгляду в іншій справі. Постанова суду набрала законної сили.

Тобто, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем розглянуто звернення, проведено аналіз усіх наданих заявником матеріалів, за результатом чого зроблено вірний висновок, що предметом виїзної позапланової перевірки, проведення якої вимагає позивач, є дослідження тих питань, які вже розглядалися національними судами, у зв'язку з чим звернення позивача правомірно визнано необґрунтованим.

Окрім того, як уже зазначалось відповідач не має повноважень щодо здійснення перевірки фінансових установ. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено, що органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

Щодо доповнених апеляційних вимог про скасування ухвали суду від 30.03.2016, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних мотивів.

Заперечення проти ухвали суду першої інстанції щодо зауважень на журнал судового засідання від 14.12.2015, обґрунтовані тим, що відхилення зауважень не передбачено КАС України, а тому ухвала не відповідає нормам, визначеним частиною другою ст. 159 КАС України. На думку апелянта, ст. 43 КАС України не пред'являє вимог до форми та змісту зауважень, а тому відхилення судом першої інстанції зауважень на підставі висновку щодо правильності журналу судового засідання від 14.12.2015 є незаконним. Також, ОСОБА_2 вважає, що у журналі судового засідання від 14.12.2015 відсутнє відображення всіх обставин, що відбулися в судовому засіданні 16.05.2016. У зв'язку з відсутністю у матеріалах справи призначення судом першої інстанції судового засідання щодо відтворення згідно частини першої ст. 44 КАС України, суд першої інстанції погодився зі змістом зауважень, а відхилення судом правильних зауважень порушує право позивача на подання доказів та брати участь у їх дослідженні.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Статтею 42 КАС України визначено, що одночасно із технічним записом судового засідання секретар судового засідання веде журнал судового засідання.

Відповідно до частини другої ст. 42 КАС України, у журналі судового засідання зазначаються такі відомості: рік, місяць, число і місце судового засідання; найменування адміністративного суду, який розглядає справу, прізвище та ініціали судді (суддів), секретаря судового засідання; справа, що розглядається, ім'я (найменування) сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; номер носія інформації; порядковий номер вчинення процесуальної дії; назва процесуальної дії; час вчинення процесуальної дії; інші відомості, встановлені цим Кодексом.

Із журналу судового засідання 14.12.2015 вбачається, що він по змісту повністю відповідає вимогам частини другої ст. 42 КАС України, оскільки у ньому зазначено рік, місяць, число і місце судового засідання, найменування адміністративного суду, який розглядає справу, найменування справи, що розглядається, прізвище та ініціали судді, секретаря судового засідання, номер носія інформації, порядковий номер вчинення процесуальних дій, час вчинення процесуальних дій, найменування процесуальної дії.

Посилання позивача на незазначення ряд уточнень, викладених позивачем у своїх зауваженнях щодо журналу судового засідання від 14.12.2015 не ґрунтуються на вимогах ст. 42 КАС України, оскільки дана норма Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає викладення у журналі судового засідання таких уточнень.

Неповнота запису - це невідображення в записі усіх обставин, що відбувалися в судовому засіданні, а також відсутність відомостей, передбачених процесуальним законом. Неповнота може бути зумовлена несвоєчасним записом, неправильним використанням звукозаписуючого комплексу, випадковим знищенням частини запису. Неправильність запису - це відображення відомостей не у тій послідовності та не у тому порядку, в якій передбачає закон, інші недоліки технічного запису (непридатність для прослуховування, помилкове приєднання запису іншої справи тощо), чи запис відомостей, які не відповідають дійсності. Це, наприклад, неправильний запис прізвищ учасників процесу, перекручення змісту усних ухвал суду, відсутність необхідних реквізитів або помилка в даті чи часі запису.

Тому, колегія суддів вважає посилання апелянта на відсутність у журналі судового засідання від 14.12.2015 усіх обставин справи є безпідставним.

Крім того, нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку особи, яка веде журнал судового засідання, дослівно описувати у журналі судового засідання пояснення сторін, зміст питань та зміст відповідей всіх учасників процесу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості поданих позивачем зауважень на журнал судового засідання від 14.12.2015.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 та ухвалу від 30.03.2016 про результати розгляду зауважень щодо журналу судового засідання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 29.06.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

О.В. Епель

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.