Справа № 127/8127/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/8127/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

21 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці, в якому просив: визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці у перерахунку його пенсії починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року по ІІ групі інвалідності у відповідності ст.ст. 54,67,71 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року пенсію відповідно ст.ст.54,67,71 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, а саме: основну державну пенсію у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2016 року позовну заяву в частині вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці у перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та зобов'язання її перерахувати та виплатити з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно статтей 54,67,71 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду ІІ групи, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, основну державну пенсію у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою поновити строк на звернення до суду. В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції зазначив, що позивач пропустив встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду, оскільки позивач оскаржує обставини, які мали місце у 2014 році, однак позов було подано у квітні 2016 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так дійсно, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VІI в редакції, яка діяла до 2 серпня 2014 року не було передбачено, що норми і положення, ст. 54,67,71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Вищевказаний закон, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2014 року та був офіційно оприлюднений в газетах "Голос України" та "Урядовий кур'єр 21 січня 2016 року".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки пенсія є періодичним платежем та нараховується і виплачується щомісяця, то про виплату її у розмірі, меншому ніж це встановлено ст. 54,67,71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач дізнався безпосередньо після здійснення таких виплат, тобто у 2014 році.

Суд апеляційної інстанції, зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Враховуючи встановлені обставини, позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у строки, встановлені ч.2 ст.99 КАС України, будь-яких об'єктивних перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ст.100 КАС, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом не можна визнати поважними, а тому судом першої інстанції правомірно постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2016 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.