Справа № 22-а-10003/08
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2010 р.Справа № 22-а-10003/08

Категорія: 2.19.3Головуючий в 1 інстанції: Мачула О.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2004 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії Головного управління пенсійного Фонду України в Миколаївській області, яке відмовило йому в виплаті наукової пенсії в період з 1 січня по 15 липня 2004 року через недостачу відповідного стажу роботи в зв'язку зі зміною законодавства, незважаючи на встановлення факту перебування на посаді керівника групи (бригадира) в судовому порядку.

В процесі розгляду даної скарги за ініціативою представника Головного управління пенсійного Фонду України в Миколаївській області до участі в справі в якості співсуб'єкта оскарження було притягнуто Управління пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва, яке безпосередньо займається призначенням і перерахуванням пенсій на вказаній території.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою скаргу і просив зобов'язати компетентний пенсійний орган виплатити йому наукову пенсію за період з 1 січня по 15 липня 2004 року.

Представники суб'єктів оскарження скаргу не визнали, пояснюючи свою позицію відсутністю підстав для включення в стаж, що дає право на призначення наукової пенсії після 1 січня 2004 року, перебування скаржника на посаді керівника групи (бригадира), як і зворотної сили судового рішення від 11 червня 2004 р. про встановлення відповідного факту, наданого управлінню після його вступу в законну силу 15.07.04 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2004 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області та Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо відмови виплатити йому наукової пенсії за період з 01 січня по 15 липня 2004 року відмовлено.

ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2004 року, в якій вказується, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

На думку апелянта, порушення матеріального права складається в тому, що при винесені рішення суд першої інстанції не примінив норми Конституції України та Закони, які визначає основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення. Також апелянт вважає, що пенсія йому була встановлена 24.02.02 р. на підставі норм ст.24 Закону України «Про наукову-технічну діяльність»(1977-12) від 13.12.98 р. зі змінами та доповненнями та постанова КМУ №257 від 22.11.01 р. Також апелянт посилається на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва про встановлення факту перебування позивача на посаді керівника групи в ВАТ ЦНДіПІ «Тайфун». На підставі вище викладеного апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити всі його вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що з лютого 2002 року позивачу відповідно до вимог Закону України «Про наукову-технічну діяльність» було призначено пенсію за віком. Також встановлено, що ЦНДіПІ «Тайфун»реорганізований з 20.12.95 р. із державної установи в акціонерне товариство, в якому працював позивач до 01.03.99 р., до цього часу так і не пройшов у встановленому законному порядку державну атестацію. Колегією судів встановлено, що державній атестації підлягають наукові установи усіх форм власності, що внесені або претендують на внесення до Державного реєстру наукових установ, якім надається підтримка держави. Перелік посад наукових (науково - педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до вимог ст. 24 Закону № 1316 затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 р. № 257. Пунктом 3 цього Переліку передбачені посади керівника (завідуючого, начальника) наукового підрозділу (відділення, відділу, комплексу, центру, лабораторії, сектора, бюро, групи), провідного інженера.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до вимог Законів України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», від 06.04.2000 р. і 20.11.2003 р., а також постанов КМ України від 22 листопада 2001 р. № 1571 та від 4 березня 2004 р. № 257, в стаж наукової роботи, що дає право на отримання пенсії на підставі вказаного закону, входить робота на державних підприємствах, установах, організаціях або інших недержавних організаціях, що у встановленому законом порядку пройшли відповідну державну атестацію.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про наукову-технічну діяльність»з метою оцінки ефективності діяльності наукових установ не менше одного разу на п'ять років проводиться державна атестація наукових установ у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що немає підстав для зарахування проміжку праці скаржника незалежно від займаної ним посади в період з 20.12.95 р. по 01.03.99 р. в стаж, що дає право на отримання наукової пенсії, а відмова управління пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва в її нарахуванні в період з 1 січня до 15 липня 2004 р. є законною. Що ж стосується фактичних пенсійних виплат скаржнику з 15 липня 2004 р. на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва про встановлення факту перебування позивача на посаді керівника групи (бригадира) в ВАТ ЦНДіПІ «Тайфун»з 01.08.1961 р. по 02.07.1977 р., то зазначене рішення суду не впливає на юридичний статус підприємства ВАТ ЦНДіПІ «Тайфун», яке було і залишається не державним, в період з 20.12.95 р. по 1.03.99 р., а тому й не має відношення до суті правовідносин, які склалися між сторонами у справі.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2004 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький