Справа № 2-а-3918/09/1519
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 р.Справа № 2-а-3918/09/1519

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Дрішлюк А.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з січня 2006 року по грудень місяць 2008 року включно, та стягнення 3900 грн. 00 коп.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо перерахунку і виплати щомісячного підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати на користь ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати на користь ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим засновуванням норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є пенсіонером за віком, дитиною війни, тому має право на отримання до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 01 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень Закону України про державний бюджет України на відповідний рік.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, дитиною війни, та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року, який набув чинності з 01 січня 2006 року, має право на отримання щомісячної надбавки до пенсії у розмирі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, суд першої інстанції правильно встановив, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, покладено на Управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про застосування ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»при обчисленні надбавки до пенсії , встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком»у ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»застосовується до визначення пенсії, що призначаються виключно за цим Законом, і не стосується дітей війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є безпідставними, тому що положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог позивача за 2006 рік колегія суддів прийшла наступного.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Однак Законом України від 19 січня 2006 року N 3367-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»пункт 17 статті 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_3 був опублікований 22 березня 2006 року, а тому набрав чинності 2 квітня 2006 року.

Тобто з 2 квітня 2006 року стаття 6 Закону про соціальний захист дітей війни знову почала діяти. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Колегію суддів встановлено, що такі умови не настали тому слід відмовити позивачу в задоволенні позову щодо підвищення пенсії за 2006 рік.

Обговорюючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів виходить з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

З урахуванням зазначеного, пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Згідно з п. 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007, який набрав чинності з 01.01.2008 року, ч. 1 ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", викладена в новій редакції визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22 травня 2008 року, Конституційним Судом України прийнято рішення №10-рп/2008, згідно якого положення, п. 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними.

З 22 травня 2008 року відновлено право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.99 КАС України, - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 04 листопада 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси заяви до суду про застосування приписів ст. 100 КАС України ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надавалось. Посилання на ст. 100 КАС України також не міститься в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для застосування ст. 100 КАС України, оскільки останнє можливо лише за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, тому позовні вимоги позивача підлягають захисту за 2007 рік з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та за 2008 рік з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо не нарахування доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ОСОБА_2 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку цивільного судочинства до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: