Справа № 810/899/16
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Справа № 810/899/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., при секретарі: Пільчевській Ю.В., за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника Головного управління Національної поліції в Київській області - Толстунової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1) Головного управління Національної поліції в Київській області, 2) Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області,
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач-1), Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача-1 від 16.02.2016 № 66 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції у запас Збройних Сил України; поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області; стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 2015 року він був прийнятий на службу в поліцію на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції. Однак, у подальшому керівництвом Національної поліції щодо нього було прийнято незаконне рішення про проведення атестації, атестування проведено з порушенням визначеної законом процедури, а за результатами атестування прийнято необґрунтований і безпідставний висновок про невідповідність його займаній посаді. Цей висновок став підставою для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, який за своїм змістом є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення, що накладається до працівників органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарних проступків в якості крайнього заходу дисциплінарного впливу. Позивач вважає своє звільнення протиправним, оскільки жодного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього могло бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, він не вчиняв, а висновки про його службову невідповідність є безпідставними, необґрунтованими і незаконними.

Позивач зауважив, що під час проведення його атестації було грубо та умисно порушено принципи об'єктивності, обґрунтованості та комплексності атестування працівників поліції, не враховано визначені Інструкцією про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, критерії, об'єктивні обставини та чинники його попередніх характеристик по службі, професійного рівня, а також показники та результати у роботі.

Вказані обставини, на думку позивача, призвели до прийняття незаконного рішення та порушення його законних прав та інтересів.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції в Київській області позов не визнав та зазначив, що позивач був звільнений зі служби в поліції через службову невідповідність правомірно, оскільки за результатами атестації атестаційна комісія дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області заперечень проти позову не надав, у судове засідання, призначене на 18.05.2016, не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Матеріали справи містять заяву представника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи викладене, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з лютого 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с позивача на підставі його заяви призначено на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції.

23.11.2015 Головним управлінням Національної поліції в Київській області прийнято наказ № 16 про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області, створення атестаційних комісій та затвердження їх персонального складу (а.с. 73-75).

Цим же наказом управлінню кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області доручено скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню, та атестаційні листи на поліцейських.

Згідно з протоколом від 16.12.2015 засідання атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції у Київській області (у складі: голови - Степури Р.В., секретаря - Сидорчука В.О., членів комісії - Бойка В.В., Невструєва В.В., Мірковець Д.М.), позивача було включено до переліку осіб, які мали пройти співбесіду 16.12.2015 (а.с. 108).

За результатами розгляду атестаційного листа ОСОБА_1 та інших матеріалів щодо його особи (декларації про доходи; послужного списку; інформаційної довідки; висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII, інформації з відкритих джерел), а також проведеної співбесіди та відповідного обговорення зібраної інформації, атестаційна комісія № 3 Головного управління Національної поліції у Київській області більшістю голосів присутніх членів комісії (голосів "за" - 4; "проти" - 1) прийняла рішення, оформлене протоколом, про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 111).

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії щодо невідповідності займаній посаді, позивач скористався наданим йому пунктом 5 розділу VI Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, правом на його оскарження в адміністративному порядку шляхом подання скарги до апеляційної атестаційної комісії північного регіону.

Рішенням апеляційної атестаційної комісії північного регіону (4 голоси "за" з чотирьох присутніх членів комісії) скаргу ОСОБА_1 відхилено (протокол від 19.01.2016 (а.с. 118).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (через службову невідповідність). Підстава: атестаційний лист ОСОБА_1 від 19.01.2016.

Прийнятий за результатами атестування наказ про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність позивач вважає протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII), який набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 580-VIII передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Отже, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом України № 580-VІІІ.

За умови успішного виконання службових обов'язків призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) (частина перша статті 58 Закону України № 580-VIII).

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції на підставі його заяви від 07.11.2015.

Таким чином, судом встановлено, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 580-VІІІ, шляхом видання наказу № 1 о/с від 07.11.2015 про призначення за його згодою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначеним наказом було вирішено питання щодо відповідності особи позивача вимогам поліцейського, які передбачені Законом України № 580-VІІІ.

Крім того, наведений вище наказ не містить жодних застережень про тимчасовість призначення ОСОБА_1 на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, у зв'язку з чим доводи відповідача стосовно того, що позивач був прийнятий на службу за окремим порядком та призначений на посаду тимчасового штату суд вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 57 Закону України № 580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при: призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; в разі вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, наведені вище підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI.

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI, атестації не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 вказаного Закону передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що метою проведення атестації з будь-яких зазначених у статті 57 Закону № 580-VІІІ підстав є вирішення питання про залишення у той чи інший спосіб особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

У свою чергу звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII.

Як свідчать матеріали справи, позивача звільнено з поліції через "службову невідповідність". Проте, поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення".

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка в силу положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що позивач пропрацював на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду, переведення на нижчу посаду або притягнення до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачами не вирішувалось.

Таким чином, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції) безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Що стосується висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, в силу приписів статті 57 Закону України № 580-VIII атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Згідно з вимогами пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465 (далі - Інструкція № 1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Як вбачається з дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії, атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України № 580-VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами.

Так, під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку (декларацію про доходи; послужний список; інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VII, інформацію з відкритих джерел). Інформація про опрацювання та дослідження комісією інших документів (заяв чи скарг на дії позивача, матеріалів службових розслідувань, інформації про притягнення до дисциплінарної відповідальності, тощо) - відсутня.

Будь-яких відомостей про те, яким саме вимогам (що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач) ОСОБА_1 не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу твердження комісії про службову невідповідність позивача.

Судом також встановлено, що атестаційна комісія не досліджувала можливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI.

Під час судового розгляду представник Головного управління Національної поліції в Київській області також не зміг пояснити суду, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді.

Водночас, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу.

Так, зі змісту атестаційного листа позивача, зокрема, вбачається, що під час проходження служби він зарекомендував себе кваліфікованим спеціалістом і керівником з твердим, вольовим характером, високими організаторськими здібностями, вмінням працювати з людьми та створювати і підтримувати в колективі морально-психологічний клімат і робочу атмосферу. До виконання службових обов'язків ставиться сумлінно. Володіє стійкими здібностями планування роботи, аналізу і оцінки оперативної обстановки по лінії правоохоронної діяльності, вмінням на їх підставі зробити відповідні висновки, підготувати правильні управлінські рішення і передбачити можливі наслідки їх подальшого розвитку. Контролює дотримання працівниками принципів законності, забезпечення прав і свобод громадян. За характером врівноважений, принциповий. Користується авторитетом і повагою в особового складу відділу та керівництва Головного управління. В стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений. Вміло володіє табельною зброєю та прийомами рукопашного бою. Вільно володіє державною мовою.

За висновком прямого керівника - заступника начальника Головного управління Національної поліції в Київській області, ОСОБА_1 відповідає займаній посаді.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Положеннями частини третьої статті 57 Закону України № 580-VІІІ встановлено, що атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 1465, у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Як вбачається з матеріалів справи, персональний склад атестаційної комісії, яка здійснювала атестацію позивача, визначено наказом Головного управління Національної поліції у Київській області від 23.11.2015 № 16 "Про проведення атестування та створення атестаційних комісій".

Так, згідно з додатком № 3 до наведеного вище наказу, до складу атестаційної комісії № 3 увійшли 8 осіб, а саме: Бойко В.В. - голова комісії; Бугаєнко Ю.О. - секретар комісії; Сидорчук В.О., Печончик Т.І., Невструєв В.А., Лисенко М.О., Сєдов В.С. та Степура Р.В. - члени комісії.

Разом з тим, згідно з даними протоколу від 16.12.2015 засідання атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції у Київській області, співбесіду з поліцейськими, які проходять атестування проводила комісія, склад якої не відповідає персональному складу, визначеному наказом Головного управління Національної поліції у Київській області від 23.11.2015 № 16 (головою комісії зазначено Степуру Р.В., секретарем комісії - Сидорчук В.О., члени комісії : Бойко В.В., Невструєв В.В., Мірковець Д.М.).

Крім того, докази погодження персонального складу атестаційної комісії у відповідності до приписів пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 1465 з Національною поліцією України в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що склад атестаційної комісії № 3 Головного управління Національної поліції у Київській області сформований з порушенням вимог законодавства і є неповноважним.

Пунктом першим частини третьої статті 2 цього Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що атестування позивача проведено Головним управлінням Національної поліції у Київській області за відсутності законодавчо передбачених підстав для проведення атестації та з порушенням визначеної законом процедури її проведення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийнятий за результатами атестування наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у запас Збройних Сил України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на службі на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Відповідно до вимог частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто з 17.02.2016 і по день прийняття рішення.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 18.05.2016 № 642 (а.с. 120) та розрахунку від 18.05.2016 (а.с. 121), середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 7076,16 грн., а середньоденне грошове забезпечення - 228,26 грн.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу за період з 17.02.2016 по 18.05.2016 складає 92 календарних дні, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу становить 20999,92 грн. (= 228,26 грн. х 92 дні).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки спір вирішено на користь позивача, який в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у запас Збройних Сил України.

3.Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

4.Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 20999 (двадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 92 коп.

5.Звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6847 (шість тисяч вісімсот сорок сім) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.

Постанову складено у повному обсязі 18 травня 2016 року.