Справа № 524/2404/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

в порядку ч. 3 ст. 25 КАС України
"22" червня 2016 р. Справа № 524/2404/16-а
З ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 року по справі № 524/2404/16-а я незгодна, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою рядового поліції 2 роти управління патрульної поліції в м. Кременчуці Деревянко О.М. від 05.04.2016 року на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 4, 69).
Рядовим поліції Деревянко О.М. установлено, що ОСОБА_2 05.04.2016 року у 23 годин 15 хвилин на вулиці Леніна, 247 в м. Кременчуці, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку ДР 3.1 «Рух заборонено». За цими ознаками поліцейський визначився, що ОСОБА_2 порушив р. 33, п. 3.1 ПДР.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
Положення ст. 22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.
Так, зокрема, за приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).
При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12).
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).
Поняття суб'єкта владних повноважень наведене п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2, посилався на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ПДР він не порушував.
Я вважаю, що суб'єктом владних повноважень, яким в даному випадку є рядовий поліції Деревянко О.М., судам першої та апеляційної інстанцій не надано доказів в обґрунтування власних висновків про порушення позивачем ПДР, у тому числі судам не наданий запис нагрудної відеокамери (відео реєстратора) поліцейського.
Судами першої та апеляційної інстанції не надана оцінка рішенню виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 08.05.2009 року № 336 стосовно його відповідності Правилам дорожнього руху України, зокрема п. 3.1, розділу 33 ПДР.
За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
За поясненнями відповідача рядового поліції Деревянко О.М., наданими суду апеляційної інстанції, передбачені ст. 268 КУпАП права, були ним роз'яснені водію ОСОБА_2 після оголошення водію оскаржуваної постанови.
Я вважаю, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте рядовим поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, судам першої та апеляційної інстанцій цим відповідачем не надано жодних пояснень з приводу не розгляду ним питання стосовно можливості звільнення правопорушника від відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
На мою думку, зазначене є свідченням того, що оскаржувані фактично дії та рішення суб'єкта владних повноважень - рядового поліції Деревянко О.М. не відповідають критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України.
Суддя
Харківського апеляційного
адміністративного суду Мельнікова Л.В.