Справа № 428/6974/13-а
Суддя: Олійник В. М.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6974/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2013 року м.Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування сум переплаченої пенсії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення боргу, в обґрунтування заявлених вимог, вказав, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області перебувала ОСОБА_2, яка одержувала пенсію по втраті годувальника на дитину (до 18 років) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.10.2000 року по 31.07.2010 року. Пенсія була призначена по втраті годувальника ОСОБА_4, померлого 15.04.2000 року. Пенсія відповідача була призначена з розрахунку на одного непрацездатного члена сім'ї, хоча фактично її необхідно було призначено з розрахунку на двох непрацездатних членів сім'ї. В Кремінському УСЗН вже була призначена пенсія по втраті годувальника ОСОБА_4 іншій особі - ОСОБА_5 на сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними довідки №1252 від 29.09.2000 року. Внаслідок не виділення долі при призначенні пенсії утворилась переплата у розмірі 1842,10 грн. В грудні 2011 року в управлінні Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області проводилась інвентаризація пенсійних справ, в ході якої було встановлено факт невідшкодування суми переплат пенсії. 15.05.2012 року УПФУ в м.Сєвєродонецьку звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 25.06.2013 року позов було залишено без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 05.06.2013 року рішення було скасовано у звязку з порушенням підвідомчості справ. Тому на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить поновити управлінню Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку строк на звернення до суду з позовом та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає: пр.Хіміків, 35-а/3, м.Сєвєродонецьк, на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області суму переплати пенсії у розмірі 1842,10грн.

Представник позивача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, доводи, викладені в позові, підтримали повністю, просила заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що про переплату пенсії позивач довідався ще у 2005 році, вона сама їм про це повідомила, коли дізналася, що друга жінка її померлого колишнього чоловіка отримує в Кремінському районі меншу пенсію аніж вона. Вважає, що позивач пропустив строк звернення з неповажних причин, оскільки про факт переплати вона усно повідомляла ще у 2005 році.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 02.10.2013 року пропущений строк звернення до суду було визнано поважним.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на двох та більше непрацездатних членів сім'ї у розмірі - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Матеріалами справи встановлено, що 12.10.2000 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення/перерахунок пенсії, що також підтверджується розпорядженням про призначення пенсії/№ 146805. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 105361 від 04.12.2009 року відповідач одружилась та змінила прізвище з «Фаустової» на «Кравченко». На підставі наданої довідки №1252 від 29.09.2000 року в Кремінському УСЗН вже була призначена пенсія по втраті годувальника ОСОБА_4 іншій особі - ОСОБА_5 на сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до протоколу від 08.09.2005 року сума переплати пенсії становить 1842,10 грн.

Суд вважає заявлений позов необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі статтею 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виходячи з вищенаведеного норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті за рішенням суду у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Позивач не надав суду документів які б містили інформацію про те, в чому полягають зловживання з боку відповідача або подання недостовірних даних, рішення про повернення відповідачем суми переплаченої пенсії (у випадку його прийняття).

Судом не встановлено жодних зловживань або недобросовісності з боку відповідача, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, а отже й підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера відсутні.

Позивачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про існування фактів зловживань з боку відповідача, крім того відповідач сам стверджує, що вона неодноразово повідомляла позивача про факт переплати пенсії та просила зробити перерахунок, вказане представником позивача не заперечується..

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач не врахував ту обставину, що у відповідності до вимог пенсійного законодавства України підставою звернення до суду з позовом про стягнення сум надміру виплачених пенсій з пенсіонера є встановлений факту зловживання з боку цього пенсіонера, а не встановлення факту переплати пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування сум переплаченої пенсії залишити без задоволення,.

Також, відповідно до вимог ст. 94 ч.5 КАС України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.37, 50 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 71, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до ОСОБА_2 про відшкодування сум переплаченої пенсії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. М. Олійник