Справа № 8193/11/2070
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

10 листопада 2011 р. №2а-8193/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Підгорний М.І.

за участю сторін: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінструмент" до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінструмент", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2011 року №/0. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка "Компанія Укрінструмент" щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ "Фаворит-груп" за серпень-вересень 2010 року, якою встановлено порушення п.п.7.4.1, 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". За результатами перевірки складено акт від 01.06.2011 року №2130/18-010/37190490, на підставі висновків якого винесено податкове повідомлення-рішення від 15.06.2011 року №/0. Позивач зазначив, що він не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, вважає неправомірним донарахування ПДВ на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивач мав законні підстави на включення суми ПДВ за вересень 2010 року у розмірі 80427,00 грн. до складу податкового кредиту. Позивач зазначив, що бухгалтерський та податковий облік підприємства здійснювався без порушень цивільного, господарського законодавства України, вимог Закону України Про податок на додану вартість, Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Укладена позивачем угода, що визнана відповідачем нікчемною, а саме з ТОВ "Фаворит-Груп" є дійсною, спрямованою на реальне встановлення між сторонами цивільних прав та обовязків, за якою відбулося фактичне отримання поставленого товару, його подальше використання у власній господарській діяльності, проведені розрахунки. Отримані за цією угодою первинні документи оформлені відповідно до вимог законодавства, є підставою для відображення здійснених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідач проти позову заперечував, від начальника ДПІ у Київському районі міста Харкова ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач зазначив наступне. ТОВ "Компанія Укрінструмент" у звязку з проведенням операцій з ТОВ "Фаворит-груп" віднесло до складу податкового кредиту за вересень 2010 року 80427,00 грн. на підставі податкових накладних від 31.08.2010 року №3108, №152. Згідно акту перевірки ТОВ "Фаворит-Груп" ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпроперовська встановлено, що первинні та інші документи ТОВ "Фавори-Груп" відсутні, перевірку проведено за результатами баз даних ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська. В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від ТОВ "Фаворит-Груп" до підприємств-покупців, у зв'язку з відсутністю (не наданням до перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, які засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів. На запит ДПІ у Київському районі м.Харкова щодо документального підтвердження обґрунтування податкового кредиту позивач надав лист від 10.03.2011 року №42, в якому повідомив про наявність угоди №20/08 від 20.08.2010 р., що не була надана відповідачу, та податкових накладних. Також у листі зазначено, що товар було доставлено ТОВ "Фаворит-Груп" на склад ТОВ "Компанія Укрінструмент". Відповідач зазначив, що згідно Державного стандарту, феромарганець транспортують у спеціальних контейнерах та навалом. Феромарганець упаковують, транспортують та зберігають відповідно до міжнародних правил. Відповідно до Державного стандарту, при прийманні документ про якість повинен містити товарний знак підприємства-виробника, марку феромарганцю, масу брутто та нетто, метод формування партії, хімічний склад, кількість вантажних місць, номер партії, дату виготовлення, штамп технічного контролю. Документів, що підтверджують транспортування, зберігання зазначеного товару, актів виконаних робіт не надано. Таким чином, ТОВ "Компанія Укрінструмент" не надано первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997р. за №233/2037.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання 10.11.2011 року не прибув, надав заяву з проханням слухати справу без його участі, у зв'язку з відсутністю додаткових доказів по справі. У судових засіданнях, які відбулися 26.09.2011 року та 12.10.2011 року представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини. Представник позивача ОСОБА_3 зазначив у письмовому клопотанні (а.с. 73 т. 1), що придбаний у контрагента ТОВ «Фаворит-Груп»товар засобами постачальника доставлений до місця його зберігання у м. Краматорськ Донецької області по вул. Уссурійській, 2 у складські приміщення ТОВ «Донкомплектспрой». У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 наполягав на тому, що транспортування здійснювалося автомобільним транспортом, при цьому у позивача доказів транспортування не має.

Представник відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ "Компанія Укрінструмент" зареєстрована виконавчим комітетом Харківської міської ради 30.07.2010 року №0047375 (т.1 а.с.93), перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Харкова, є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва №100298311 від 18.08.2010 р. (т.1 а.с.94). Види діяльності за КВЕД: інші види оптової торгівлі, ремонт, технічне обслуговування та монтаж верстатів, виготовлення інших готових металевих виробів, оптова торгівля верстатами, ремонт, технічне обслуговування та монтаж підіймально-транспортного устаткування, надання інших комерційних послуг (т.1 а.с.92).

Фахівцем Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Компанія Укрінструмент" щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ "Фаворит-Груп" (36840414) за серпень-вересень 2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 01.06.2011 року №2130/18-010/37190490 (т.1 а.с.82-89), висновками якого встановлено порушення:

- п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" - в результаті чого платником занижено податок на додану вартість за вересень 2010 року на суму 80427,00 грн.;

- ч.1 ст.203, 215, п.1 ст.216, ст.228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ "Компанія Укрінструмент" з ТОВ "Фаворит-Груп".

На підставі акту перевірки начальником ДПІ у Київському районі м.Харкова винесено податкове повідомлення-рішення від 15.06.2011 року №/0 про визначення податкового зобов'язання по ПДВ в розмірі 100534,00 грн. (80427,00 грн. - основний платіж, 20107,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції) (т.1 а.с.81).

Позивач не погодився з вказаним рішеннями і оскаржив його до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2010 року позивачем ТОВ "Компанія Укрінструмент" укладено договір поставки №20/08-10 з ТОВ "Фаворит-Груп", згідно якого ТОВ "Фаворит-Груп" продає, а ТОВ "Компанія Укрінструмент" придбаває товар - феросплави, чавун та інші матеріали, які не потребують ліцензії для проведення торгівельних операцій, у кількості та за цінами, які обумовлені в рахунках.

До складу податкового кредиту у вересні 2010 року віднесено суми ПДВ 80426,87 грн. по податковим накладним від 31.08.2010 року №3108, №152.

Згідно акту перевірки №35/23-3/32838569 від 02.02.2011 року (а.с.т.2 а.с.4-19) ТОВ "Фаворит-Груп" за серпень 2010 року, встановлено, що контрагент позивача - ТОВ "Фаворит-Груп" зареєстрований 04.11.2009 року рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, №0047938, за місцезнаходженням - 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Плеханова, 12/41. ТОВ "Фаворит-Груп" взято на податковий облік до ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, товариство є платником ПДВ (свідоцтво №100264805 від 25.01.2010 р.).

У періоді за який проводилась перевірка, відповідальним за фінансово-господарську діяльність був директор - ОСОБА_5. Проведеною перевіркою не виявлено, а підприємством не надано документального підтвердження здійснення поточних операцій в сфері оптової торгівлі, не доведено дотримання вимог встановлених ч.1, ч.2 ст.3 Господарського кодексу України в частині реалізації господарської діяльності, ч.1 ст.55 Господарського кодексу України в частині участі в господарських відносинах, реалізуючу господарську компетенцію, власного майна за рахунок відсутності необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської, економічної діяльності, за рахунок відсутності управлінського, технічного, робітничого персоналу, за рахунок відсутності власних або орендованих складських приміщень, виробничих активів або інших основних засобів, відсутності власного або орендованого майна, спеціалізованої техніки, обладнання та устаткування, за рахунок відсутності можливостей фактичного здійснення операції з урахуванням реального часу, оперативності проведення операцій в залежності від місця знаходження майна контрагентів та місця виконання зобов'язань, недотримання вимог ч.1 ст.62 Господарського кодексу України в частині здійснення систематичної торгівельної, іншої господарської діяльності для задоволення суспільних та особистих потреб. Таким чином, встановлено відсутність трудових ресурсів (чисельність працюючих одна особа), виробничного обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання, що ставить під сумнів факт здійснення контрагентом позивача задекларованого основного виду діяльності - оптова торгівля.

З акту перевірки №35/23-3/32838569 від 02.02.2011 року встановлено, що згідно протоколу допиту в якості свідка директора ТОВ "Фаворит-Груп" ОСОБА_5, проведеного ВПМ ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, основним видом діяльності є посередництво в купівлі-продажу продуктів харчування, підприємство не має ліцензій, дозволів для здійснення окремих видів діяльності, кількість співробітників по штату - 1 особа, на балансі підприємства автотранспортних засобів та складських приміщень не має.

Вказаною перевіркою встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ "Фаворит-Груп" та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді, порушення ч.5 ст.203, ч.1, ч.2 ст.215, ст.216 ст.228 ЦК України в частині не додержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ "Фаворит-Груп" з зазначеними у акті перевірки контрагентами; відсутність об'єктів, які підпадають під визначення ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість"; відсутність об'єктів, які підпадають під визначення ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст.ст. 662, 655, 656 ЦК України.

З акту перевірки ТОВ "Компанія Укрінструмент" від 01.06.2011 року №2130/18-010/37190490 (т.1 а.с.82) вбачається, що висновки ДПІ щодо порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на висновках щодо нікчемності правочину, укладеного ТОВ "Компанія Укрінструмент" з ТОВ "Фаворит-Груп", а саме договору поставки від 20.08.2010 року №20/08-10 (т.1 а.с.101-102), який не був наданий на момент проведення перевірки.

З ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 05.10.2011 рік встановлено, що статус відомостей про юридичну особу контрагента позивача ТОВ Фаворит-Груп відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (т.2 а.с. 29).

Як вбачається з договору, податкових накладних, видаткових накладних ТОВ Фаворит-Груп, що надані позивачем, предметом договору поставки є постачання феромарганцю ФМн-78, ферохрому ФХ-025, феротитану ФТи-70, феротитану ФТи-35, чавуну переробного ПЛ-2, феромарганцю фМн-78.

Згідно п.3.1 договору поставки, умовами поставки товару є поставка партіями автомобільним транспортом продавця, транспортні витрати сплачує продавець ТОВ "Фаворит-Груп", за погодженням сторін можливий самовивіз товару покупцем або сторонніми організаціями.

Згідно Державних стандартів Союзу РСР, які діють на даний час, а також ОСОБА_6 стандарту, який прийнято ОСОБА_6 по стандартизації, метрології і сертифікації відповідно до протоколу № 8 від 10.10.1995 року Держстандартом України, визначені технічні вимоги та умови поставки феромарганцю, ферохрому, феротитану та чавуну. Так, Державними стандартами передбачено, що феромарганець транспортують у спеціальних контейнерах та навалом. Феротитан транспортують упакованим у стальні барабани або деревяні ящики, а також у спеціалізованих контейнерах, допускається навалом. Феромарганець та феротитан упаковують, транспортують та зберігають відповідно до міжнародних правил, зокрема, Міжнародних правил перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом та Міжнародних правил переведення небезпечних вантажів морським транспортом.

Відповідними Державними стандартами та ОСОБА_6 стандартом також передбачено правила приймання феросплавів та чавуну. Так, при прийманні ферохрому, партія повинна бути оформлена документом про якість, який містить номер вагону та кількість вантажних місць, що підтверджує обовязковість транспортування залізничним транспортом.

Щодо перелічених феросплавів та чавуну, Державними стандартами та ОСОБА_6 стандартом також передбачено при прийманні партії наявність документу про якість, який повинен містити товарний знак підприємства-виробника, марку феромарганцю (ферохрому, феротитану, чавуну), масу брутто та нетто, метод формування партії, хімічний склад, кількість вантажних місць, номер партії, дату виготовлення, штамп технічного контролю.

З пояснень представника позивача ОСОБА_3, зазначених у письмовому клопотанні (а.с. 73 т. 1) та наданих усно у судовому засіданні, вбачається, що придбаний у контрагента ТОВ «Фаворит-Груп»товар був доставлений до місця його зберігання у м. Краматорськ Донецької області по вул. Уссурійській, 2 у складські приміщення ТОВ «Донкомплектспрой»засобами постачальника автомобільним транспортом, при цьому у позивача докази транспортування відсутні.

Суд зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів щодо фактичного здійснення перевезення ТМЦ, вказаних у податкових накладних №152, №3108 від 31.08.2010 року (т.1 а.с.103-104), тобто не надано товаро-транспортних накладних, шляхових листів, тощо. Також позивачем не надано договорів про надання послуг перевезення ТМЦ.

Крім того, позивачем також не надано належних доказів прийняття матеріалів передбачених Державними стандартами та ОСОБА_6 стандартом документів про якість придбаних феросплавів та чавуну. Надані до справи позивачем витяги з сертифікатів (а.с. 95-100 т. 1) не містять обовязкових реквізитів документу про якість, а саме: товарного знаку підприємства-виробника, методу формування партії, кількості вантажних місць, номеру партії, дати виготовлення, штампу технічного контролю, через що не є належним доказом у розумінні КАС України і не можуть бути взяті судом до уваги.

Згідно п.2.2 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, зареєстрованого Міністерством фінансів України від 05.06.1995 р. за №168/704, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції, якщо це можливо, безпосередньо після її проведення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

На вимогу контролюючих або судових органів та своїх контрагентів підприємство, установа зобов'язані за свій рахунок зробити копії таких документів на паперовому носії.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів (послуг) і не скріплюється його печаткою.

Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд, аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів, приходить до висновку, що необхідною умовою є наявність звязку послуги з господарською діяльністю підприємства. Придбання такої послуги повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту вказаної норми, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Факт реальності здійснення поставок ТМЦ позивачу не може бути підтверджений без з'ясування з цією метою, зокрема, обставин щодо постачальника вказаного товару, умов його транспортування тощо. Сам по собі факт сплати коштів не є безумовним свідченням того, що поставка мала місце.

Згідно п.п.7.2.6. п.7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р., № 168/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до приписів ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьої, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин, направлений на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, і, відповідно, є нікчемним.

Несплачені суми ПДВ внаслідок порушення встановленого порядку формування податкового кредиту з ПДВ, є дохідною частиною держбюджету та власністю держави.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства.

Як встановлено положеннями ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Застосування цієї норми передбачає врахування того, що правочин, на виконання якого вчинено господарське зобовязання, яке за своєю метою суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, спрямоване на ухилення від сплати податків або на незаконне отримання з державного бюджету коштів на відшкодування надмірно сплачених податків, є відповідно до ч.1 ст. 228 ЦК України правочином, що порушує публічний порядок, а тому є нікчемним, що передбачено ч. 2 цієї статті.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо реальності та дійсності угоди укладеної між позивачем та ТОВ "Фаворит-Груп", оскільки відповідачем в ході судового розгляду доведено належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість висновку про його недійсність, який міститься в акті перевірки ДПІ у Київському районі м. Харкова від 01.06.2011 року №2130/18-010/37190490.

Враховуючи викладене та на підставі аналізу наявних в матеріалах справи доказів, суд також дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість висновку відповідача щодо порушення позивачем п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки угода між ТОВ "Компанія Укрінструмент" та ТОВ "Фаворит-Груп" не є дійсною.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (254к/96-ВР) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідачем правомірно та в межах повноважень органу державної податкової служби виявлені здійснені позивачем порушення вимог податкового законодавства, через що відповідачем обґрунтовано нараховане позивачу податкове зобов'язання по ПДВ в розмірі 100534,00 грн. (80427,00 грн. - основний платіж, 20107,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції)

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач при винесенні податкового повідомлення-рішення від 15.06.2011 року №/0 діяв в межах своєї компетенції, обґрунтовано та законно, зазначене рішення прийнято з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, є правомірним та не підлягає скасуванню, через що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінструмент" до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення рішення від 15.06.2011 року №/0 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова виготовлена у повному обсязі 17.11.2011 року.

Суддя Л.М. Мар'єнко