Справа № 461/3449/16-а
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3449/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постановипро порушення митних правил від 22.04.2016 № 1381/20908/16 та вважає її необгрунтованою та такою, що підлягає до скасування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав які викладені у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши подані ними докази, вважає, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2016 року о 13 годині 46 хв. нерезидент України ОСОБА_3, прямував у приватну поїздку з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» легковим автомобілем марки «Audi А6», р.н. HFH945 в якості водія. Під час оформлення даного громадянина було проведено аналіз попередніх переміщень транспортних засобів на іноземній реєстрації через митний кордон України вказаним громадянином.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_3, 28.05.2014, через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці було ввезено на митну територію України автомобіль марки «JEEP CHEROKEE» VIN 1J8GLN8772W363005, р.н. CC009RT, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

Одночасно, у вказаних інформаційних ресурсах, станом на 09.04.2016, не містилося інформації щодо вивезення вказаних транспортних засобів за межі митної території України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_3 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав.

Згідно норм ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 5 статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Варто наголосити, що хоч транспортний засіб керований гр. ОСОБА_3 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 481 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Під час складання протоколу гр. ОСОБА_3 в поясненнях з приводу не вивезення ним в строки, встановлені ч.І ст.380 МК України, вказаного транспортного засобу, гр. ОСОБА_3, повідомив, що не зміг вчасно вивезти його за межі митної території України, у звязку із технічною несправністю автомобіля та надав довідку №23/15 від 28.09.2015. В зазначеній довідці ТзОВ Італавто-ІФ стверджував, що автомобіль марки «JEEP CHEROKEE» VIN 1J8GLN8772W363005, р.н. CC009RT з 25.05.2015р. по 28.09.2015р. знаходився до їхньому СТО. Жодних доказів, які б підтверджували наявність дії обставин непереборної сили не надавав, своєї вини не визнав та відповідно не розкаявся у вчиненні порушення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Правовими нормами, щодо відносин по ремонту транспортних засобів є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615 (далі - Правила), які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг. Ці Правила поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів та їх складових частин (систем).

Відповідно до п. 3 розділ 3 Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до п.7 розділу 5 Правил документами, що підтверджують надання послуги, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Відповідно до п. 8 розділ 7 Правил виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо (окремо пов'язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов'язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ; довідку про колір (основний колір) КТЗ, якщо цей колір змінено під час ремонту.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, позивач не надав належних чином доказів, про те що транспортний засіб марки «JEEP CHEROKEE» VIN 1J8GLN8772W363005, р.н. CC009RT дійсно перебував на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, наряду- замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, акт передавання-приймання, довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на КТЗ.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, гр. ОСОБА_3 до Львівської митниці із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили не звертався.

Окрім того, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Проте жодних документів на підтвердження факту дії обставин непереборної сили позивачем на митницю не подавалося, що унеможливлює застосування до нього вказаної норми.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що постанова у справі про порушення митних правил є законною, а позов необґрунтованим та правових підстава для його задоволення не вбачається.

Керуючись ст.ст.11,17, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 245, 251, 280, 284, 289 КУпАП, ст. ст. 95, 192,470,487, 529 МК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лялюк Є.Д.