Справа № 2-а-1230/09/1570
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2010 р.Справа № 2-а-1230/09/1570

Категорія: П-2.19.5Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

доповідача - Димерлія О.О.

суддів Домусчі С.Д., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Коєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси (далі УПФУ), стосовно відмови позивачу у перерахунку пенсії, з нарахуванням виплат, отриманих за договорами підряду, вказаних у довідці №141 від 30.07.2007 року виданої Керченською автомобільною школою, про заробітну плату для обчислення пенсії; зобовязати відповідача, починаючи з 01.04.2008 року перерахувати позивачу пенсію за віком, з урахуванням виплат, отриманих за договором підряду, вказаних у довідці №141 від 30.07.2007 року виданої Керченською автомобільною школою, про заробітну плату для обчислення пенсії.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в порушення ст..41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»УПФУ при обчисленні пенсії позивачу не врахувало заробітну плату за договорами підряду у Керченській морській школі, в період з 01.06.1970 року по 1976 рік, включно.

У своїх запереченнях на позов, УПФУ не визнало позовні вимоги та посилалось на «р.1, п1, параграф 5»Положення «Про порядок призначення та виплати державних пенсій», затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року де, як відповідач стверджує, вказано, що пенсії призначаються робітникам та службовцям, які підлягають державному соціальному страхуванню, і на ту обставину, що ОСОБА_1 працював у Керченській морській школі позаштатом, а позаштатні працівники не підлягали соціальному страхуванню.

ОСОБА_2 Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2009 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Суд першої інстанції погодився з запереченнями УПФУ та визнав їх переконливими.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У квітні 2008 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії та вказав, що в період, який обраний для обчислення його пенсії за віком не враховано заробітну плату в Керченській морській школі, з 1972 року по 1976 рік включно, де він працював за договорами підряду.

Відповідач відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1, оскільки згідно з розділом 1 положення «Про призначення та виплати державних пенсій», затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, пенсії призначались робітникам та службовцям, які підлягали державному соціальному страхуванню.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду та просив визнати вказані дії УПФУ неправомірними та зобовязати відповідача зробити перерахунок з урахуванням періоду роботи позивача за договорами підряду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції вважав правомірними дії Фонду, так як особи, які працювали за цивільно-правовими договорами (за договором підряду), не підлягали соціальному страхуванню. Однак, як вказано апелянтом в апеляційній скарзі, суд не послався на закон, що регулює ці правовідносини.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Згідно з п.п. «а».п.1 розділу 1 положення «Про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 року: «Відповідно до Закону про державні пенсії, пенсії за цим положенням призначаються і виплачуються робітникам, службовцям і іншим громадянам на яких розповсюджується державне соціальне страхування».

Ця вимога закону вказана і у п.109 цього ж Положення: «Крім роботи у якості робітника чи службовця в загальний стаж зараховується всяка праця, на якій робітник підлягав державному соціальному страхуванню».

Статтею 100 «Основ законодавства СРСР і союзних республік про працю», затверджених Законом СРСР від 15.07.1970 року, визначалось: «Всі робітники і службовці підлягають обовязковому державному соціальному страхуванню». Оскільки ці правовідносини врегульовані трудовим законодавством, наведена правова норма поширюється тільки на трудові правовідносини. Правовідносини, що базуються на засадах цивільного законодавства (договір підряду), трудовим законодавством врегульовуватися не можуть.

Системний аналіз вказаних правових норм, що діяли на той час, дає підстави стверджувати робітники і службовці, які працюють за основним місцем роботи і з якими укладено трудовий договір підлягають обовязковому державному соціальному страхуванню. Якщо ж вони працюють за цивільно-правовою угодою, то на цих працівників під час виконання роботи може розповсюджуватись державне соціальне страхування тільки у випадках прямо визначених законом чи підзаконним нормативно правовим актом.

Звідси, в період з 1972 року по 1976 рік не всі особи, які працювали за цивільно-правовою угодою, підлягали обовязковому державному страхуванню.

Що стосується ОСОБА_1, жодною, діючою на той час правовою нормою, не передбачалось державне соціальне страхування осіб, які працювали за договором підряду.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий суддя:

Судді: