Справа № 308/478/15-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Справа № 876/12210/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_2, у січні 2015 року звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України та просив скасувати постанову №1890/30500//14 від 17.12.2014 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та провадження закрити.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що транспортним засобом перевізника ПП «ОСОБА_4.» здійснювалося перевезення товарів на митну територію України із застосуванням книжки МДП. Пропуск на митному посту «Тиса» був здійсненний під гарантію книжок МДП. У підтвердження виконання всіх митних процедур водію були передані товарно-супровідні документи разом з книжкою МДП. Книжка МДП оформлена була належним чином. На корінці листа № 2 були необхідні відмітки про доставку вантажу та відбитки ОНП посадової особи митних органів. За інформацією представника замовника, декларування проводилося в електронній формі, тому на товарно-супровідних документах проставляння ОНП посадової особи митниці не передбачено. Разом з книжкою МДП водію була повернута СМR для завершення перевезення та доставки вантажу отримувачу. Свідченням того, що автомобіль в'їхав на митну територію України є відбиток печатки ОНП з літерою «Т». Свідченням того, що відповідний автомобіль був оглянутий митником митного посту «Мукачево» Чопської митниці, є проставлення іншої печатки ОНП, яка не містить літери «Т», тобто виконано усі митні формальності. Позивач крім цього зазначає, що станом на час порушення провадження в адміністративній справі Чопською митницею Міндоходів, слідчим відділом прокуратури Закарпатської області велося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364 КК України, яким встановлено, що ввезення товарів з використанням книжок МДП здійснювалося на адресу ТзОВ «Редмонт», ТзОВ «Компанія «Теса» та ТзОВ «Євро Азія Трейд». Досудовим розслідуванням прямо встановлено юридичні особи, відповідальні за сплату митних зборів і платежів, що відповідно підтверджує відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення та самої події адміністративного правопорушення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року в справі №308/478/15а в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року в справі №308/478/15а та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2014 року заступником начальника Чопської митниці Міндоходів (після реорганізації Закарпатська митниця ДФС України) винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1890/30500/14, якою ОСОБА_3, працюючого водієм на ПП «ОСОБА_4.», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 06.06.2014 року, о 20 год. 28 хв., в зону митного контролю ділянки «в'їзд в Україну» митного поста «Тиса» Чопської митниці заїхав вантажний автомобіль марки «Вольво» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який працює водієм у ПП «ОСОБА_4.».

В ході митного контролю він подав товаросупровідні документи: книжку карнет TIR XF 74732726, СМR № 1934076 від 06.06.14, інвойс № 02/06-14 від 05.06.14 та супровідний лист митних органів Угорщини від 06.06.14, згідно яких через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщувався товар «електричні водонагрівачі» в загальній кількості 395 місць, вагою брутто 15702.39 кг, загальною вартістю 75150 доларів США (883783.53 грн.).

Вантаж був відправлений фірмою «FLC LOGISTIC KFT» (SZELIESATRAKO 0767/7, HU 4842 TORNYOSPALCA) і слідував на адресу TзOB «Компанія «Tеса» (м. Київ, Кловський Узвіз, 11).

На митному посту «Тиса» зазначений транспортний засіб з вантажем були оформлені у митному відношенні, пропущені на митну територію України та під митним контролем направлені «внутрішнім транзитом» для завершення митного оформлення на митний пост «Мукачеве» із визначеним терміном доставки до 11.06.2014 року.

Місцем доставки товару була визначена територія ТзОВ «Партнер», розташована у зоні діяльності митного поста «Мукачеве».

За результатами перегляду даних, зафіксованих камерами системи зчитування номерних знаків транспортних засобів встановлених на території ТзОВ «Партнер» та вивченням журналу реєстрації транспортних засобів, які прибувають на територію товариства «Партнер» встановлено, що транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1, напівпричіп НОМЕР_3, яким переміщувався товар «електричні водонагрівачі» на територію митного поста «Мукачеве» не прибував.

Крім того, вантаж до митного оформлення не подавався і його декларування в установленому законодавством порядку не здійснювалося.

Таким чином митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_4 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів та документів на ці товари в митницю призначення більше ніж на десять діб.

Постанова у справі про порушення митних правил №1890/30500/14 від 17.12.2014 року прийнята за результати оперативної перевірки від 31.10.14 року (вх. № 21514/1-49), яка проводилася згідно наказу Чопської митниці № 339 від 04.07.2014 року, метою якої було з'ясування обставин дотримання посадовими особами митного поста «Мукачеве» вимог митного законодавства та нормативних документів при внесенні інформації до електронних баз даних.

Відповідно до положень ст. 200 МК України після надання органом доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб органу доходів і зборів, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу (строк транзиту для автомобільного транспорту складає 10 діб). Товари і транспортні засоби, якими вони перевозяться, після прибуття у місце доставки розміщуються у зонах митного контролю.

У місці доставки товари і транспортні засоби пред'являються, а документи на них передаються органу доходів і зборів у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для органу доходів і зборів, у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Зміна місця стоянки (прибуття) транспортного засобу, вивантаження, перевантаження товарів, розпакування, пакування чи перепакування товарів, зміна, вилучення чи пошкодження засобів забезпечення ідентифікації допускаються лише з дозволу органу доходів і зборів, крім випадків, передбачених главою 2 цього Кодексу.

При цьому згідно ч. 2 ст. 191 МК України перевізники також зобов'язані: у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них; не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів; у разі прибуття до органу доходів і зборів призначення у неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених органом доходів і зборів заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю.

На підставі аналізу наведених норм Митного кодексу України, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Митним кодексом України встановлено чіткі правові норми, де зазначено, що після надання органом доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа, а також перевізники зобов'язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб органу доходів і зборів. При цьому строк доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари не може бути довшим ніж десять діб.

Натомість положеннями статті 467 МК України визначені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

З аналізу наведених положень вбачається, що порушення митних правил визначене у ст.470 МК України не віднесене до триваючих, отже адміністративне стягнення за порушення митних правил передбачене у ч.3 ст.470 МК України може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене суд вважає, що відповідачем при прийнятті спірної постанови порушений шестимісячний строк для притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за порушення ч.3 ст.470 МК України, оскільки правопорушення у даному випадку вважається вчиненим на одинадцятий день з моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України тому не може розглядатися як триваюче.

Вказане порушення вважається вчиненим 12.06.2014 року, оскільки строк доставки товарів закінчувався 11.06.2014 року, а позивач притягнутий до відповідальності 17.12.2014 року, тобто з пропуском строку притягнення до відповідальності.

Стосовно закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, суд звертає увагу, що адміністративні суди згідно ст.162 КАС України не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. Більше того, в даному випадку мала місце справа про порушення митних правил, а не про адміністративне правопорушення.

Тому, визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а саме постанови є, в даному випаду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до частково задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року в справі №308/478/15а скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 17.12.2014 року № 1890/30500/14, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 24.06.2016 року