Справа № 378/525/16-а
Суддя: Галич Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/525/16-а
Провадження № 2-а/378/14/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2016 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галич Ю. М.,

за участю секретаря: Заболотньої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області про визнання неправомірних дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся з вказаним позовом ОСОБА_1, посилаючись на те, що з 21 травня 2014 року відповідачем йому була призначена пенсія по інвалідності, проте, для розрахунку розміру пенсії взятий загальний стаж (повний) в кількості 31 рік 10 місяців 26 днів, що є неправильним, так як в період з 11.03.1979 року по 04.03.1981 року та з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року він працював в районі Крайньої Півночі, і цей період роботи (страховий стаж) повинен обраховуватися із застосуванням коефіцієнта 1,5. Всього він має пільгового стажу 8 років 01 місяць 03 днів, що з приміненням коєфіціента 1,5 складає 12 років 01 місяць 19 днів.

Заявою від 05 червня 2015 року він звернувся до відповідача з проханням перерахувати розмір його пенсії із застосуванням вказаного коефіцієнта до стажу роботи в цей період, на що отримав відмову відповідача з посиланням, що стаж роботи у районах Крайньої Півночі зараховується в 1,5 розмірі лише при умові роботи в цих районах на умовах строкових трудових договорів.

Позивач просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області щодо відмови йому у пільговому розрахунку страхового стажу роботи за період з 11.03.1979 року по 04.03.1981 року та з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року під час роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та врахувати його в подальшому при наступних при наступних перерахунках розміру пенсії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав,суду пояснив, що працював у районах крайньої півночі у зазначені в заяві періоди по трудовому договору, проте на даний час не має можливості надати докази цього крім наявного запису в трудовій книжці, поскільки архів радгоспу де він працював був знищений при пожежі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, до суду подав заперечення на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, стаж роботи в районах Крайньої Півночі обраховується із застосуванням коефіцієнта 1,5 лише при умові роботи в цих районах на умовах строкових трудових договорів, а позивач працював в цих районах без укладення такого договору. Запис в трудовій книжці про звільнення у 1992 році в зв'язку зі збігом строку трудового договору не є доказом того, що позивач працював по строковому договору, поскільки інші записи в трудовій книжці свідчать, що позивач приймався на роботу не за строковим договором, а по наказах підприємства.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 5 червня 2015 року позивач перебуває на пенсії, що підтверджується розпорядженням № 121496 від 20.05.2015 року (а. с. 5). З 11.03.1979 року по 04.03.1981 року та з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року позивач працював в районі крайньої Півночі, зокрема, з 11.03.1979 року по 04.03.1981 року у Оленеводчеському радгоспі „ОМОЛОН" Магаданської області ветеринарним фельдшером, завідуючим базою; з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року у Оленеводчеському радгоспі „ОМОЛОН" Магаданської області кочегаром, інженером теплотехніком, ветеринарним фельдшером, інженером по техбезреці, замісником директора по побуту, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 8-16).

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

При призначенні пенсії позивачу вищевказаний період роботи в районах Крайньої Півночі не був зарахований відповідачем із застосуванням пільгового коефіцієнту (1,5).

Згідно довідки № 09-08/ 1508 від 15.07.2014 року встановлено, що документи оленеводческого совхоза «Омолон» знищені при пожежі та в зв'язку з цим витребувати довідку про заробітну плату, копії трудових договорів та карточки Т-2 на ОСОБА_1 неможливо.(а.с.52).

5 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із застосуванням пільгового коефіцієнта до стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

Листом від 08.06.2015 року за № 1323/04 Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області відмовило позивачу у задоволенні його заяви з посиланням, що стаж роботи у районах Крайньої Півночі зараховується в 1,5 розмірі лише при умові роботи в цих районах на умовах строкових трудових договорів.

відповідно до абз. 1, 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ Президії ВР СРСР № 148).

Указом Президії ВР СРСР № 148 передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більше як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаю надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності.

Статтею 5 цього нормативного акту встановлено надання додаткових пільг, в тому числі, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводилися, направлялися або запрошувалися на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачені Указом Президії ВР СРСР № 148, з п'яти до трьох років та надано зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціатив, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, громадяни Сторін, що домовилися, які працювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовилися, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на тертої держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Верховний Суд України в постанові від 1 грудня 2015 року (справа № 524/11590/14-а) вказав на те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення пенсійного віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасового Угоди виникає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Тобто, для зарахування при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком і по інвалідності, одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, необхідно відомості про період роботи в зазначених районах, наявність трудового договору, укладеного на строк не менше трьох років, користування пільгами, передбаченими діючим на час роботи законодавством. Вказані обставини повинні бути зазначені в трудовій книжці, або довідці чи в письмовому трудовому договорі.

При цьому, з вересня 1967 року для надання вказаних пільг не потребувалася як обов'язкова умова - переведення, направлення або запрошення на роботу в зазначені райони.

Враховуючи вище викладе, суд вважає, що оскільки позивач не надав суду доказів, які б давали підстави до зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком або по інвалідності, за період роботи з 11.03.1979 р. по 04.03.1981 р. в Оленоводському совхозі Магаданської області, так як для цього необхідні відомості про період роботи в зазначених районах, наявність трудового договору, укладеного на строк не менше трьох років, користування пільгами, передбаченими діючим на час роботи законодавством. Вказані обставини повинні бути зазначені в трудовій книжці, або довідці чи в письмовому трудовому договорі, проте позивач таких доказів суду не надав як пояснив, що всі документи в підприємстві де він працював були знищені внаслідок пожежі і він не має можливості надати будь які додаткові докази суду, а тому суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 5 розділу XV Перехідних Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», п. 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ст. ст. 7, 11, 12, 17, 86, 159, 160, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області щодо відмови у пільговому розрахунку страхового стажу роботи за період з 11.03.1979 року по 04.03.1981 року та з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року під час роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі- відмовити.

В зобов'язанні Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05 червня 2015 року пенсію по інвалідності із застосуванням пільгового обчислення стажу роботи в період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР за період з 11.03.1979 року по 04.03.1981 року та з 23.10.1986 року по 03.11.1992 року з розрахунку один рік за один рік і шість місяців з урахуванням фактично виплаченої пенсії,- відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Суддя Ю. М. Галич