Справа № 2-а-670/10
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-670/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2010 р. смт.Міжгір'я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та про зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.04.2010 р. по 31.10.2010 р., -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2010 р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Міжгірському районі, в якому зазначила, що вона має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон) та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену надбавку до пенсії не нарахував та не виплачував за період із 01.04.2010 р. по 30.11.2010 р., що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка просить поновити їй пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як дитині війни за вищевказаний період та допустити рішення суду до негайного виконання у зв'язку з її похилим віком.

На підставі ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу у скороченому провадженні.

Відповідач позов заперечив повністю, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу повністю. Письмове заперечення обгрунтоване наступним. Виконання вимог ст. 6 Закону покладено на відповідача без відповідного нормативно-правового врегулювання. З Держаного бюджету відповідачу виділено кошти на виплату особам, які мають статус дітей війни тільки у 2007 і 2008 рр. у розмірі 10 % від чинного розміру мінімальної пенсії за віком, зокрема: у 2007 р. тим дітям війни, які мають інвалідність, а у 2008 р. - всім особам, які мають такий статус. Оскільки ст. 3 Закону передбачає фінансування надбавки до пенсії як соціальної допомоги з державного бюджету відповідач не має виплачувати суму, зазначену у позові, бо не має нормативного врегулювання. Окрім цього, позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав поза межами встановленого строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбаченого ст. 99 ч.1 КАС України.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задовольненню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, особам, які мають статус дитина війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 деякі положення законодавства, що зупиняли дію норм вказаного Закону України, а саме, ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік - положення п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік та п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Згідно з ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність. У 2009-2010 роках ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни не змінювалась та не зупинялась.

Суд, визнає причини пропуску шестимісячного строку на звернення до суду позивачем за захистом своїх порушених прав та інтересів, встановленого ст.99 ч.2 КАС України, неповажними і залишає позовну заяву щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.04.2010 р. по 08.05.2010 р. (включно) - залишити без розгляду, відповідно до вимог ст.100 КАС України.

Заперечення відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 закону № 2195 - ІV, відсутність коштів, неналежність відповідача судом відхиляється як такі, що суперечать вимогам Конституції України .

Оскільки в діях відповідача вбачається систематичне, неодноразове порушення норм закону , бездіяльність такого, то вважаю, що в даному випадку слід застосувати ст.11 ч.2 КАС України про право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять, а саме зобов'язати відповідача щомісячно до припинення права позивача на таке, підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни на підставі ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни з дотриманням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд вважає, що рішення суду слід допустити до негайного виконання, оскільки відповідач систематично не виконує вимоги закону, щодо виплати періодичних платежів з Пенсійного фонду України, які є складовою пенсії, тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати ст. ст. 256 ч.1 абз.2, ст. 256 ч.1 п.1, ст. 256 ч.2 п.1 КАС України, тобто привести постанову суду до негайного виконання в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року із змінами, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року із змінами , ст.6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із змінами, Положенням Про Пенсійний фонд України затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, Постановою КМУ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду № 497 від 11.04.2000 року, ст. ст. 2, 4, 6-12, 17, 69-71, 99-100, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.04.2010 р. по 08.05.2010 р. (включно) - залишити без розгляду, в решті позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1,29.01.1941р.н., підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за період з 09.05.2010 р. по 31.10.2010 р. включно, одноразово, з урахуванням раніше виплачених сум у цей період,

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області починаючи з 01.11.2010 року проводити нарахування та виплату ОСОБА_1, щомісячно підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни на підставі положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні до припинення права на таке.

Постанова підлягає негайному виконанню УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області в повному обсязі .

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя В.П.Кривка