Справа № 645/2589/16-а
Суддя: Ульяніч І. В.
Дата ухвалення: 2016-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2589/16-а
Провадження № 2-а/645/106/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ульяніч І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чигриновій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2016 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, яка полягає у невиплаті пенсії з квітня 2016 року, визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова про призупинення виплати пенсії позивачу та зобов»язати УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова поновити виплату пенсії позивачу, а також утримуватись від подальшого призупинення її виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 1999 року вона отримує пенсію за віком. До липня 2014 року перебувала на обліку в УПФУ Червоногвардійського району м. Макіївки Донецької області. Здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської області було припинено, згідно постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року. Позивач не маючи інших джерел існування крім пенсії, була змушена звернутись із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу Пенсійного фонду України.

З серпня 2014 року позивача поставлено на облік до УПФУ Києво-Святошинського району Київської області. З цього часу та до березня 2016 року пенсійне забезпечення нараховувалось позивачу в повному обсязі. У зв»язку із зміною місця мешкання і переїздом до м. Харкова з 01.04.2016 року позивача було поставлено на облік до УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова. З квітня 2016 року позивачу не була зарахована щомісячна пенсія, на письмові звернення позивача, їй була надана відповідь про те, що пенсія не виплачується, у зв»язку із відсутністю відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби про реєстрацію проживання внутрішньо переміщеної особи. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії протиправною, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення у справі, згідно яких просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, у зв"язку із тим, що на довідці позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.03.2016 року відсутній штамп міграційної служби.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 позивач ОСОБА_2отримує пенсію за віком.

Згідно довідки від 01.03.2016 року № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - позивач ОСОБА_2, яка мала постійне місце мешкання в АДРЕСА_2, є особою внутрішньо переміщеною за фактичним місцем мешкання : АДРЕСА_1.(а.с.8)

Згідно відповіді УПФУ на звернення позивача від 11.05.2016 року № 277/8-14, вбачається що з 01.04.2016 року пенсійна справа позивача взята на облік згідно з заявою від 03.03.2016 року, але пенсія не виплачується, у зв»язку із відсутністю відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби про реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_2, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова , але не отримує пенсію за віком з 01.04.2016 року.

Згідно ст.. 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст.. 64 Конституції України - конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст.. 47 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» - пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Аналогічні положення передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» зазначено - установити, що: призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Згідно ст.. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ст.. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Слід зазначити, що судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Відповідачем не було доведено належним чином правомірність своєю бездіяльності, в той час як позивач довів обґрунтованість позову. З урахуванням наведеного, суд вважає, що бездіяльность відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправною, а позовні вимоги щодо поновлення пенсії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення УПФУ про зупинення виплати пенсії позивачу ОСОБА_2, то в судовому засіданні встановлено, що рішення щодо призупинення виплати пенсії позивачу не виносилось, є тільки відповідь на звернення позивача від 11.05.2016 року № 277/8-14, в якій зазначено, що з 01.04.2016 року вона перебуває на обліку, але пенсія не виплачується, що також підтверджується копією атестату УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області направленого на адресу УПФУ Фрунзенського району м. Харкова де зазначено, що пенсія виплачена до 31.03.2016 року, з 01.04.2016 року позивач з обліку знята.

Щодо вимог позивача про зобов"язання відповідача утримуватись від подальшого призупинення виплати пенсії, то у суду не має ніяких даних щодо порушення її прав в подальшому та невиплати пенсії позивачу в майбутньому, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 159, ч.1 п.2 ст.183-2 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання бездіяльность протиправною та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова поновити виплату з 01.04.2016 року пенсії ОСОБА_2.

Постанову ухвалено в нарадчій кімнаті 17 червня 2016 року, та проголошено вступну та резолютивну частини в присутності представника відповідача.

Повний текст постанови буде виготовлено 21 червня 2016 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

СУДДЯ - І. В. Ульяніч