Справа № 2-а-2389/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 р.Справа № 2-а-2389/10/2170

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.10.2010 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона до ТОВ "Унікум ЛТД" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2010 року Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона (позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ "Унікум ЛТД" (відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем було надано звіти до Фонду за період з червня 2009 року по березень 2010 року включно, в яких вказано фактичні витрати на оплату праці найманих працівників та суму страхових внесків, які утримуються із заробітної плати працівників підприємства в розмірі 1-2%. В той же час позивач зазначав те, що в звітах не було вказано безспірні зобовязання по страхових внесках, які обчислюються із фактичних витрат на оплату праці та перераховуються підприємством до Фонду щомісячно до 20 числа поточного місяця за попередній. Таким чином, на думку позивача, борг підприємства за вказаний період складав 184934,85 грн., але враховуючи те, що відповідач сплачував єдиний податок, з якого 42% перераховується до Фонду, в даному випадку фактичний борг відповідача складає 153481,05 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.10.2010 року в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона до ТОВ "Унікум ЛТД" про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень та до канцелярії Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі про розгляд справи за їх відсутності, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Законодавством України запроваджено дві самостійні системи оподаткування: звичайну й спрощену. Суть останньої полягає в заміні сплати передбачених звичайною системою оподаткування податків, зборів (обовязкових платежів) сплатою єдиного податку. Порядок сплати єдиного податку встановлений ОСОБА_1 Президента України від 03.07.98 р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»і Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2063-III «Про державну підтримку малого підприємництва». ОСОБА_1 № 727/98 суб'єктам малого підприємництва надано право самостійно обирати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком, встановлено ставки єдиного податку, визначено базу та об'єкти оподаткування, строки й порядок сплати єдиного податку та коло осіб, на яких дія ОСОБА_1 не поширюється. Заміна сплати звичайних податків сплатою єдиного податку відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва»є одним з напрямків державної підтримки малого підприємництва поряд, зокрема, з установленням системи пільг для зазначених платників податків. ОСОБА_1 заміна не є ні пільгою в оподаткуванні, ні звільненням від сплати податків. Ст. 6 ОСОБА_1 № 727/98 передбачає, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником деяких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), в тому числі: збору на обов'язкове соціальне страхування. Субєкти малого підприємництва сплачують збір на державне пенсійне страхування у складі єдиного податку, 42 % від перерахованих підприємством сум єдиного податку скеровується до Пенсійного фонду України.

Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, а також, що закони України та інші нормативно правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону. Законом № 1058-IV страхувальниками визначені, зокрема, юридичні особи, які обрали особливий спосіб оподаткування. Розмір страхових внесків для платників єдиного податку становить 32 % суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників. Згідно ч. 6 ст. 18 Закону № 1058-IV іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. За таких обставин будь яких виключень щодо нарахування, обчислення і сплати в установлені строки страхових внесків суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування Законом не надано.

Відповідно до п. 15 Глави XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. ОСОБА_1 Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" не є нормативно-правовим актом, який регулює питання сплати страхових внесків, зокрема, він не встановлює пільг з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати, не має пріоритету перед Законом № 1058- IV та повинен застосовуватись лише в частині, що не суперечить йому.

Статтею 17 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Стаття 20 даного Закону передбачає, що обчислення та сплата страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку, що ТОВ "Унікум ЛТД" щомісячно надавало звіти до Управління Пенсійного фонду в Комсомольському районі м. Херсона за період з червня 2009 по березень 2010 року включно, в яких було вказано фактичні витрати на оплату праці найманих працівників та суму страхових внесків, які утримуються із заробітної платні працівників підприємства в розмірі 1-2%. В цих звітах відповідач не декларував зобов'язань по страхових внесках в розмірі 32%, які обчислюються із фактичних витрат на оплату праці. Позивач провів самостійно обрахування зобов'язань по страховим внескам (за тарифом, який діяв у відповідний звітний період), за період з червня 2009 по березень 2010 року включно, на підставі наданих товариством звітів з урахуванням фактичних витрат на оплату праці.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що дії позивача щодо обчислення суми недоїмки на підставі розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які подавав відповідач до управління ПФУ, суперечать встановленому чинним законодавством порядку нарахування та стягнення недоїмки. Суми страхових внесків відповідач самостійно не нараховував та не сплачував. Позивач, в свою чергу, не здійснював перевірки правильності обчислення та сплати страхових внесків товариства, яка здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів страхувальника, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Таким чином, факт та дійсний розмір простроченої заборгованості товариства позивачем не встановлений, про що також свідчить відсутність недоїмки в обліковій картці платника страхових внесків до відповідача, відсутність надісланих відповідачу вимог про сплату недоїмки, відсутність рішень про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну та неповну сплату внесків.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.10.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.