Справа № 2-а-1730/10/2170
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-1730/10/2170

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 р.

Справа № 2-а-1730/10/2170

Категорія:8.2.9

Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року за позовом комунального підприємства "Міський водоканал" до Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2010 року комунальне підприємство "Міський водоканал" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, державна податкова інспекція у м. Нова Каховка Херсонської області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв’язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень та до канцелярії Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області та телефонограма від комунального підприємства "Міський водоканал" про розгляд справи за їх відсутності, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в повному обсязі є цілком обґрунтованим та законним виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 25.12.2008 року підприємству надано розстрочку виконання зазначеної постанови строком на 14 місяців, починаючи із січня 2009р. з помісячним погашенням боргу в дохід місцевого бюджету м. Нова Каховка у сумі 7764,55 грн. та Райської сільської ради - 3614,68 грн.

На виконання зазначеної ухвали позивачем перераховано: платіжним дорученням № 1070 від 30.04.2009р. в дохід місцевого бюджету м. Нова Каховка 7764,55 грн. (призначення платежу –земельний податок із юридичних осіб, згідно ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2008р. по справі № 2а-3743/08); платіжним дорученням № 1231 від 01.06.2009р. в дохід місцевого бюджету м. Нова Каховка 7764,55 грн. та платіжним дорученням № 1234 від 01.06.2009р. в дохід місцевого бюджету Райської сільської ради 2614,68 грн. (призначення платежу –земельний податок із юридичних осіб, згідно ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 25.12.2008р. по справі № 2а-3743/08).

Також КП "Міський водоканал" перераховано поточні платежі із земельного податку 30.04.2009р. платіжним дорученням № 1060 в дохід місцевого бюджету м. Нова Каховка 3800 грн. (призначення платежу –земельний податок із юридичних осіб за травень 2009р.) та платіжним дорученням № 1235 від 29.05.2009р. в дохід місцевого бюджету Райської сільської ради 5940,60 грн. (призначення платежу –земельний податок із юридичних осіб за І півріччя 2009р.).

04 червня 2009 року відповідачем проведено перевірки повноти та своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по земельному податку КП "Міський водоканал", за результатами якої складено акти від 04.06.2009р. № 106/15-3 та № 107/15-3.

З вищезазначених актів перевірки вбачається, що підприємство не сплатило своєчасно земельний податок у розмірі 5063,08 грн. за липень 2008р. та 3343,16 грн. за вересень 2008р. в порушення ст. 17 Закону України «Про плату за землю»від 03.07.1992р. № 2535-ХІІ, відповідно до якого податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягам десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Враховуючи ту обставину, що КП "Міський водоканал" не сплатило у встановлені законом строки узгоджену суму податкового зобов'язання, ця сума набула статусу податкового боргу.

Відповідач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення із підприємства податкового боргу.

У разі звернення органу державної податкової служби з позовом про стягнення податкового боргу до суду, передбачені ст. 6 Закону № 2181-ІІІ заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Колегія суддів погоджується із твердженням позивача, що з моменту відкриття Херсонським окружним адміністративним судом провадження по справі про стягнення з господарюючого суб'єкта податкової заборгованості, сфера дії Закону № 2181-ІІІ на правовідносини сторін припинилася, а з набранням чинності постановою суду на дані правовідносини розповсюдилась дія Закону України «Про виконавче провадження».

Надавши розстрочку позивачеві на виконання судового рішення щодо сплати податкового боргу, суд виходив саме з положень КАС України, які стосуються питань, пов'язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Крім цього судова колегія не погоджується із позицією апелянта про те, що наявність податкового боргу по попередніх звітних періодах дає право ДПІ у м. Нова Каховка змінювати цільове призначення і строк сплати платежу позивачем, оскільки Закон № 2181-III не наділяє податковий орган такими повноваженнями.

Пункт 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/89/76, вказує на те, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками. Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону ЗУ № 2181-III, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним. Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду –без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, –

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року –без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.