Справа № 2а-8581/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2011 року < Час проголошення > № 2а-8581/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Качур І.А., при секретарі Хрімлі К.О. за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Латіф,, до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва про визнання рішення недійсним.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 18.10.2011 року в 14 год. 39 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Латіф,, (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Соломянському районі м. Києва (надалі відповідач) про визнання недійсними повідомлень - рішень № /0 від 15.10.2009 року, № /1 від 23.12.2009р., №/2 від 17.03.2010р., №/3 від 22.07.2010р.

Позивач вважає оскаржувані повідомлення не законними та необґрунтованими, тому вбачає необхідність у визнанні їх недійсними.

Свою позицію обґрунтовує наступним. З аналізу змісту Акту вбачається, що підставою для донарахування відповідачем податку на додану вартість став висновок відповідача про нікчемність договорів між ТОВ "Латіф" та ТОВ "Основа-простір", а також недійсність виписаних бухгалтерських та податкових документів, які були підставою для нарахування податкового кредиту, оскільки зазначені документи були підписані не уповноваженими особами. До зазначених висновків відповідач дійшов з огляду на те, що відповідно до матеріалів кримінальної справи № 74-00137, порушеної за фактом фіктивного підприємництва, при створенні ТОВ "Основа-простір" за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 205 КК України, а саме: показань засудженого Дніпровським районним судом директора ТОВ "Основа-простір" ОСОБА_4, він ніякого відношення до діяльності підприємства ТОВ "Основа-простір" не мав, та не підписував ніяких фінансово-господарських документів, а тому всі документи фінансово-господарської діяльності між ТОВ "Латіф" та ТОВ "Основа-простір" підписані не уповноваженою особою та є недійсними, отже не можуть призводити до правових наслідків, а відповідно усі договори, що укладені мі ними є нікчемними, та укладені з метою, яка завідомо суперечною інтерес держави та суспільства. На момент укладання угод між ТОВ „Латіф" та ТОВ „Основа-простір", здійснення поставок та виконання робіт за зазначеними договорами, оформлення актів приймання-передачі та податкових накладних ТОВ „Основа - простір" було зареєстроване як суб'єкт підприємницькій діяльності та платник податку на додану вартість, тому у ТОВ „Латіф" були відсутні підстави вважати, що господарська діяльність від імені зазначеного товариства здійснюється не уповноваженими особами, водночас інформації про фіктивність ТОВ „Основа - простір" та момент здійснення. Позов просив задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що спірні рішення на його думку є обґрунтованими і прийнятими без порушення чинного законодавства. В судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову, з огляду про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.06.2009 року відповідачем проведена невиїзна документальна перевірка позивача з питань правомірності формування податкового кредиту на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Основа - Простір» за період з 01.09.2008 по 31.12.2008, за результатами якої складено акт від 09.10.2009 №1239 року та винесено податкове повідомлення - рішення № /0 від 15.10.2009 суму 2 005 676,00 грн., в т.ч. основний платіж - 1 337 117,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 668 559,00 грн.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ "Основа Простір" та позивачем і фінансово господарські взаємовідносини здійснювалися на підставі укладених між ними договорів.

Перевіркою встановлено: згідно бази даних АІС «Податки»ТОВ «Основа - Простір»зареєстровано Дніпровською ю у м. Києві державною адміністрацією від 04.08.2008р., взято на податковий облік в ДПІ у Дніпровському районі м. Києва від 06.08.2008 за №17401. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 08.08.2008 №100133125, виданого ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, індивідуальний податковий номер - 01. Свідоцтво анульовано 17.07.2009 року. Директор та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_5 (код НОМЕР_1), року народження.

Місцезнаходження ТОВ «Основа - Простір»згідно бази даних АІС «Податки»: 02152, м. Київ, проспект Тичини, 20.

Відповідно до інформації наданої слідчим СВ ПМ ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ю О.П., що відображено у Постанові від 05.06.2009, встановлено: Кримінальна справа №74-00137 порушена за фактом фіктивного підприємництва при створенні -Основа Простір», що заподіяло значну матеріальну шкоду державі, тобто, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Матеріалами справи встановлено, що ході досудового слідства в справі отримано фактичні дані про те, що невстановленими слідством особами здійснюється незаконна діяльність під прикриттям суб'єктів підприємницької діяльності, що мають ознаки фіктивності, в тому числі, під прикриттям ТОВ НОВА-ПРОСТІР». Вказана незаконна діяльність полягає у документальному оформленні них договорів про нібито поставлений товар або надані послуги (виконані роботи) від імені службових осіб ТОВ «ОСНОВА-ПРОСТІР»та незаконному переведенню отриманих із рахунків інших підприємств безготівкових коштів у готівку, з метою мінімізації сплати податків легально діючими підприємствами.

В подальшому було встановлено, що ТОВ «Основа - Простір»мало фінансово - господ взаємовідносини з позивачем.

При дослідженні матеріалів справи, судом врахований обвинувальний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2009, яким ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України. Даним вироком встановлено, що створення та державна реєстрація статутних документів ТОВ «Основа простір,, дозволило невстановленій слідством особі отримати необхідні реквізити вказаного субєкта підприємницької діяльності - його назву, юридичну адресу, індивідуальний податковий г платника податку на додану вартість та печатку. Вказане дозволило невстановленій слідству особі, прикриваючись фактом державної реєстрації ТОВ «Основа простір», здійснили незаконну діяльність. Використовуючи ТОВ «Основа - простір»в якості прикриття невстановлена слідством особа позбулася контролю за своєю діяльністю зі сторони подать органів, завдяки чому отримала можливість складати фіктивні господарські угоди та фіктивні документи первинного бухгалтерського обліку, в яких вказувати такі ціни на товари, роботи чи послуги, які дозволяють занижувати необхідні до сплати суми податків.

Згідно ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами чинного законодавства та скріплюється печаткою.

Крім того, враховуючи те, що документи фінансово-господарської діяльності, укладені без волевиявлення уповноваженої особи підприємства, яке значиться стороною зазначених вище угод, дані правочини не відповідають обов'язковим умовам чинності правочину, а саме: ч.З ст.203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує чинний порядок, є нікчемним.

Статтею 2 Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову :звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. З цього ж Закону України бухгалтерський облік є обов'язковим видом який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за невиконання господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що і змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З вищевикладеного вбачається, що зазначені вище договори укладені між ТОВ «Основа - простір»та позивачем є нікчемними та укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Крім того, внаслідок укладення та виконання вищезазначених договорів державному бюджету завдано шкоду у розмірі 1 337 117,48 грн., у вигляді ненадходження податку на додану вартість державного бюджету.

Відповідно до ст. 203, ст. 215, ст. 228 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV зі ми та доповненнями, бухгалтерські та податкові документи, складенні від імені ТОВ «Основа простір»по взаємовідносинам з позивачем за 2008рік є недійсними. Таким чином документи єні на продаж товарів (робіт, послуг) є недійсними внаслідок їх нікчемності.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2,69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур