Справа № 821/734/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/734/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №10290301/2016/006963 від 12.05.2016 р.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №10290301/2016/006963 від 12.05.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у квітні 2016 р. позивачем здійснено купівлю невеликої кількості риболовних товарів у приватної особи - продавця з Японії. Загальна вартість цих товарів склала 145 доларів США. При отриманні посилку позивачу стало відомо, що відділом митного посту "Спеціалізований" нараховано мито в розмірі 1131 грн. 57 коп. Позивач вважає таке рішення протиправним та просить його скасувати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заперечення, відповідно до яких проти позову заперечує та вказав, що під час митного огляду встановлено наявність товарних ярликів, згідно яких вартість товарів складає: риболовний спінінг СКС-652МН - 14800 японських єн, риболовний спінінг СКС-692МН - 15200 японських єн, що не відповідає інформації, зазначеної відправником у супровідному документі - підтвердженні доставки (PROOF OF DELIVERY) та в інвойсі від 26.04.2016 б/н. При цьому, позивач не надав необхідних документів для належного підтвердження вартості отриманого товару, а тому у митниці були відсутні докази, необхідні для застосування основного методу визначення митної вартості товару. У зв'язку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган застосував резервний метод відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. Таким чином, відповідач вважає, що органи митного контро

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного: міжнародне поштове відправлення (далі по тексту - МПВ) за № EL039297939JP на ім'я ОСОБА_1 надійшло до зони митного контролю-місця міжнародного поштового обміну Державного підприємства спеціального зв'язку. Оператором поштового зв'язку вищезазначене міжнародне поштове відправлення, що надійшло в Україну на адресу ОСОБА_1 пред'явлено митному органу для здійснення митного контролю.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації, наведеною відправником ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), на ім'я одержувача ОСОБА_1 надійшло поштове відправлення, яке відповідно до даних митної декларації СN 23, містило Fishing Rod/Major Craft СКС-692 МН - 1 шт. - 6000 японських єн; Fishing Lure/FLT Barougue 120 - 1 шт. - 200 японських єн; Fishing Rod/Major Craft СКС-652 МН - 1 шт. - 6000 японських єн, в графі "Total valeur" зазначено загальну вартість товарів на суму 12200 японських єн.

Під час митного огляду МПВ оглядовою комісією у складі посадової особи митниці та двох представників оператора поштового зв'язку встановлено, що вкладенням цього відправлення є риболовні спінінги (СКС-692МН; СКС-652МН) в кількості 2 шт., риболовний воблер (Barougue 120) в кількості 1 шт., про що оператором поштового зв'язку складено акт форми ф.51-2 EMS від 02.05.2016 та посадовою особою відділу складено акт митного огляду від 02.05.2016.

Пунктом 24 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 546 МК України визначено, що митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу

Частиною 1 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 4, 8 ст. 52 МК України, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості. У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Частиною 1-2 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до п. 31 ст.4 МК України, міжнародні поштові відправлення - упаковані та оформлені відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та Правил надання послуг поштового зв'язку листи, поштові картки, бандеролі, спеціальні мішки з позначкою "М", дрібні пакети, відправлення з оголошеною цінністю, поштові посилки, згруповані поштові відправлення з позначкою "Консигнація", відправлення міжнародної прискореної пошти "EMS", які приймаються для пересилання за межі України, доставляються в Україну або переміщуються через територію України транзитом операторами поштового зв'язку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 369 МК України, у міжнародних поштових та експрес-відправленнях особисті речі переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у порядку та на умовах, встановлених для переміщення (пересилання) товарів, а саме:

- згідно з ч. 6 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються (пересилаються) на митну територію України на адресу одного одержувача в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, а також товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 150 євро, що переміщуються у несупроводжуваному багажі, підлягають усному декларуванню на підставі товаросупровідних документів та не є об'єктами оподаткування митними платежами;

- згідно з ч. 7 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових, міжнародних експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, але не перевищує еквівалент 10000 євро, або переміщуються (пересилаються) без дотримання умов, передбачених частиною п'ятою цієї статті, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків та податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України. Базою оподаткування для таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 150 євро.

Пунктом 6 Положення про митні декларації, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450, товари, що пересилаються через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях, декларуються шляхом подання митному органу: 1) митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа у разі: надходження на адресу декларанта підакцизних товарів; або надходження на адресу декларанта (крім громадянина) в одній депеші від одного відправника товарів, що відповідно до Митного кодексу України та Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування митними платежами; або пересилання декларантом (крім громадянина) товарів, митна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 150 євро; або надходження на адресу громадянина в одній депеші від одного відправника товарів, сумарна фактурна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 10000 євро; або пересилання громадянином товарів, сумарна фактурна вартість яких перевищує суму, еквівалентну 10000 євро; 2) або у випадках, не зазначених у підпункті 1 цього пункту, - уніфікованих міжнародних документів, форми яких установлені актами Всесвітнього поштового союзу, а саме: митної декларації CN 23, використання якої обов'язкове під час пересилання посилок, міжнародних згрупованих поштових відправлень з позначкою "Консигнація" і відправлень "EMS" та можливе у разі пересилання відправлень з оголошеною цінністю.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями позивача, ОСОБА_1 через мережу Інтернет шляхом міжнародного поштового відправлення (експрес служба - EMS) замовлено з Японії товар (риболовні спінінги - 2 шт., риболовний воблер -1 шт.). Загальна вартість товарів складає 145 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 4 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для сумніву під час визначення митної вартості товару стало те, що під час митного огляду, окрім артикульних номерів виробів на товарних ярликах, виявлено інтернет - ресурс продавця, а саме: www.majorcraft.co.jp. Перевіркою цінової інформації на сайті продавця www.majorcraft.co.jp, встановлено, що цінова інформація зазначена на товарних ярликах відповідає інформації, зазначеної на вищевказаному сайті.

Суд не приймє до уваги вказане посилання відповідача, оскільки посилання митного органу на отриману інформацію з сайту www.majorcraft.co.jp є безпідставним, оскільки даний сайт не є інтернет - магазином, а є Інтернет - майданчиком для розміщення пропозицій різними продавцями.

Також, позивач в судовому засіданні пояснив та зазначив, що не здійснював закупівлю товару на зазначеному сайті.

Позивачем надано до суду скриншоти сайту з якого здійснено замовлення товару, які підтверджують реальну вартість товару.

Відповідно до частини 7 статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно п.1, 3-4 ст. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що процедура справляння митних платежів при митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України в ручній поклажі, супроводжуваному й несупроводжуваному багажі, вантажних, міжнародних поштових та експрес-відправленнях і належать громадянам урегульована Порядком справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012 року № 581 (надалі - Порядок № 581).

Згідно п. 1.3-1.4 Порядку № 581, митне оформлення товарів, що переміщуються громадянами в ручній поклажі, супроводжуваному, несупроводжуваному багажі, надходять на адресу громадян у вантажних, міжнародних, експрес- та поштових відправленнях та підлягають оподаткуванню, може бути завершено в повному обсязі лише після сплати митних платежів. Митні платежі нараховуються за ставками, що діють на день подання митної декларації, та сплачуються громадянами у валюті України. При визначенні суми митних платежів, які нараховуються за фіксованими ставками, застосовується офіційний курс валюти, визначений відповідно до статті 3 - 1 Митного кодексу України.

Відповідно до приписів п. 1. 8 Порядку № 581, справляння митних платежів при митному оформленні товарів, що переміщуються громадянами здійснюється шляхом прийняття, зокрема, оглядового розпису М 15 за формою, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом "б" пункту 2.3 Порядку № 581, у разі надходження на адреси громадян товарів, сумарна фактурна вартість яких не перевищує 10000 євро, за оглядовим розписом М 15, митною декларацією М 16, квитанцією МД-1 відповідно нараховується ввізне мито за ставкою в розмірі 10 відсотків сумарної фактурної вартості товарів та податок на додану вартість. При цьому базою оподаткування є частина сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 150 євро.

Отже, на підставі вищезазначених норм права та фактурної вартості наявного в МПВ товару у розмірі 12200 японських єн (145 доларів США), відповідачем неправомірно визначено позивачу митну вартість товару у сумі 1646,88 грн. (мито-352, 00грн., ПДВ-777,00грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не доведено законність своїх дій.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС №10290301/2016/006963 від 12.05.2016 р.

Стягнути з Київської міської митниці ДФС () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп. шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 червня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 5.2.2