Справа № 2а-3/2011
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2016 р. м. Київ К/800/49744/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Перемишлянської районної ради Львівської області на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом прокурора Перемишлянського району Львівської області до Перемишлянської районної ради Львівської області про визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року "Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків "Дружба" спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району" та за позовом Перемишлянської районної ради Львівської області до виконавчого комітету Свірзької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради від 12 червня 2008 року №50 "Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового розвитку та колективу оздоровчого табору "Дружба" с.Свірж Перемишлянського району Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору" та від 16 вересня 2008 року № 67 "Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради № 50 від 12 червня 2008 року " та інше, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2008 року прокурор Перемишлянського району Львівської області пред'явив позов до Перемишлянської районної ради Львівської області про визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року "Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків "Дружба" спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району".

У лютому 2011 року Перемишлянська районна рада Львівської області пред'явила позов до виконавчого комітету Свірзької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету Свірзької сільської ради від 12 червня 2008 року №50 "Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового розвитку та колективу оздоровчого табору "Дружба" с.Свірж Перемишлянського району Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору" та від 16 вересня 2008 року № 67 "Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради № 50 від 12 червня 2008 року", та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» і визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради 27 листопада 2008 року на підставі вказаних вище рішень.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року позов прокурора Перемишлянського району Львівської області задоволено.

Визнано нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл та міст Перемишлянського району».

В задоволенні позову Перемишлянської районної ради Львівської області відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Перемишлянської районної ради Львівської області до виконавчого комітету Свірзької сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень скасовано та закрито провадження в цій частині вимог.

В решті постанову суду залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову прокурора скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Перемишлянська районна рада Львівської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову прокурора.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Судами встановлено, що рішенням XIII сесії V скликання Перемишлянської районної ради №222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району» комплекс будівель оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба», що знаходяться в с. Свірж Перемишлянського району Львівської області, визнано спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району.

Дитячий оздоровчий табір «Дружба» в с. Свірж був зданий в експлуатацію у 1984 році та збудований за рахунок коштів обласного комітету профспілки працівників агропромислового комплексу (82%) та 19-ма колгоспами Перемишлянського району (12%), кожен з яких збудував по одному будинку. В 1988 році будинки, збудовані сільгосппідприємствами Перемишлянського району на території табору, були передані останніми на баланс табору «Дружба», про що свідчать відповідні акти приймання-передачі майна (всього 19 актів на 19 будинків).

На підставі рішення виконкому Свірзької сільської ради №50 від 12 червня 2008 року «Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу та колективу оздоровчого табору «Дружба» с. Свірж Перемишлянського району Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору» було визнано право колективної власності на будівлі оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та колективом оздоровчого табору для дітей і підлітків «Дружба».

В подальшому, у зазначене рішення після внесеного прокуратурою Перемишлянського району протесту, було внесено зміни рішенням виконкому Свірзької сільської ради №67 від 16 вересня 2008 року «Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради №50 від 12 червня 2008 року» та на підставі останнього право колективної власності на будівлі оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба», що знаходяться по вул. Підлісна, 12 в с. Свірж Перемишлянського району Львівської області, було визнано за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчим табором для дітей та підлітків «Дружба».

27 листопада 2008 року виконавчим комітетом Свірзької сільської ради на підставі рішення виконкому Свірзької сільської ради №50 від 12 червня 2008 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будівлі оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба»), власниками якого зазначено Львівську обласну організацію профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчий табір для дітей та підлітків «Дружба».

На підставі Свідоцтва про право власності від 27 листопада 2008 року та рішень виконкому Свірзької сільської ради від 12 червня 2008 року №50, від 16 вересня 2008 року №67, комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації 27 листопада 2008 року» проведено реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчим табором для дітей та підлітків «Дружба».

Задовольняючи позов прокурора Перемишлянського району Львівської області та визнаючи нечинним рішення 13 сесії V скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл та міст Перемишлянського району», суд першої інстанції, пославшись на частину 1 статті 71 КАС України, зазначив, що зі сторони Перемишлянської районної адміністрації не було надано суду доказів того, що на час прийняття оскаржуваного рішення спірне майно перебувало у державній чи комунальній власності, а також те, що сільські ради за зверненням яких було прийнято це рішення, є правонаступниками колишніх сільськогосподарських підприємств, які збудували 19 будиночків на території оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» та у 1988 році передали їх на баланс табору.

Суд зазначив, що приймаючи на ІV сесії VІ скликання рішення №64 від 17 лютого 2011 року «Про повторний розгляд на сесії районної ради питання про визнання права власності територіальних громад району на частку нерухомого майна з комплексу будівель, що були передані на баланс оздоровчому табору для дітей та підлітків «Дружба» в с. Свірж», яким вирішено визнати право спільної власності територіальних громад Перемишлянського району на частку нерухомого майна з комплексу будівель, що були передані на баланс оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» в с. Свірж, Перемишлянська районна рада не відмінила та не скасувала свого попереднього рішення № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району». Крім цього зазначені рішення районною радою прийняті без відома і залучення Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу та адміністрації табору.

Ураховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення 13 сесії V скликання Перемишлянської районної ради №222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району» не відповідає діючому законодавству і прийнято з мотивів, що не відповідають дійсним обставинам, а тому таке рішення слід визнати нечинним.

Скасовуючи постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Перемишлянської районної ради Львівської області до виконавчого комітету Свірзької сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень і закриваючи провадження в цій частині вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки на підставі рішень Свірзької сільської ради, які просить скасувати Перемишлянська районна рада, за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчим табором для дітей та підлітків «Дружба» визнано право власності на спірні будівлі та видано відповідні свідоцтва, тому в цій частині вимог спір повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного, оскільки звернення з такими вимогами не спрямоване забезпечити відновлення прав позивача.

Розглядаючи справу по суті в частині визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл та міст Перемишлянського району» суди прийшли до висновку, що даний спір підсудний адміністративному суду та повинен розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що після отримання свідоцтва про право власності на будівлі оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» виникло право власності на ці будівлі у Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового комплексу та у оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба».

Правовідносини про визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року "Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків "Дружба" спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району"; визнання незаконним та скасування рішень виконавчого комітету Свірзької сільської ради від 12 червня 2008 року №50 "Про розгляд заяви Львівської обласної організації профспілки працівників агропромислового розвитку та колективу оздоровчого табору "Дружба" с.Свірж Перемишлянського району Львівської області про дозвіл на видачу свідоцтва про право спільної власності на будівлі табору" та від 16 вересня 2008 року № 67 "Про приведення у відповідність рішення виконавчого комітету Свірзької сільської ради № 50 від 12 червня 2008 року", та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за Львівською обласною організацією профспілки працівників агропромислового комплексу та оздоровчим табором для дітей та підлітків «Дружба» і визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Свірзької сільської ради 27 листопада 2008 року на підставі вказаних вище рішень, не мають публічно-правового характеру, а випливають з господарських відносин реалізації права власності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що вирішення наведеного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, його розгляд повинен здійснюватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до неправильних висновків, що справа в частині визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл та міст Перемишлянського району» підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 157, 211, 222, 228, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Перемишлянської районної ради Львівської області задовольнити частково.

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року в частині визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року «Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків «Дружба» спільною власністю територіальних громад сіл та міст Перемишлянського району» та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції скасувати.

Провадження у справі за позовом прокурора Перемишлянського району Львівської області до Перемишлянської районної ради Львівської області про визнання нечинним рішення 13 сесії 5 скликання Перемишлянської районної ради № 222 від 20 травня 2008 року "Про визнання оздоровчого табору для дітей та підлітків "Дружба" спільною власністю територіальних громад сіл і міст Перемишлянського району" закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235- 244-2 КАС України.

Судді: