Справа № 448/755/16-а
Суддя: Стецик Я. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдигий унікальний номер 448/755/16-а
Провадження № 2-а/448/55/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

з участю секретаря - Тхір О.Т.,

представника позивача - Махлай Т.М.

відповідача - ОСОБА_2

та перекладача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою ідентифікації і забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2016 року начальник Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Шварцман П. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 20.06.2016 року о 07.50 год. був затриманий громадянин Королівства Марокко - ОСОБА_2, відповідач по справі, за спробу незаконно перетину державного кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску, в напрямку 548 прикордонного знаку, на відстані близько 1000 метрів від лінії державного кордону України, на ділянці відділу прикордонної служби «Краківець», що на території Яворівського району.

Стверджує, що відповідач потрапив на територію України на законних підставах, однак з метою пошуку працевлаштування намагався незаконно перетнути кордон України до країн Західної Європи, що завдає шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеки України в частині недоторканості її кордонів.

З огляду на наведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України, а також затримати такого з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Вимоги представником позивача підтримано в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що мав намір потрапити до країн Західної Європи з метою працевлаштування та покращення умов життя. На територію України потрапив на законних підставах. Зазначив, що в Королівстві Марокко відносно нього не здійснювалися і не здійснюються жодні незаконні переслідування, його життю і свободі не загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності тощо. Не заперечує щодо видворення його за межі України в країну походження - Королівство Марокко.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

За правилами ч.6 ст.6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що 20.06.2016 року громадянин Королівства Марокко - ОСОБА_2, відповідачка по справі, намагався незаконно, поза пунктом пропуску перетнути державний кордон України з Республікою Польща, на напрямку 548 прикордонного знаку, ділянці відділу прикордонної служби «Краківець», що на території Яворівського району Львівської області, однак був затриманий представниками прикордонної служби України на відстані близько 1000 метрів від лінії державного кордону України.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.06.2016 року відповідач визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 доби.

22.06.2016 року згідно з вимогами ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" заступником начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 23.06.2016 року.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не виконано, оскільки у нього відсутні документи, що дають право на перетин державного кордону України, а також необхідні для цього грошові кошти. Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.06.2016 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП; копією протоколу про адміністративне затримання відповідача від 20.06.2016 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів відповідача від 20.06.2016року; постановою про уточнення анкетних даних від 20.06.2016 року; витягом з бази даних ДПСУ про факт перетину (а саме відсутність такого) державного кордону України відповідачем; копією письмових пояснень відповідача від 20.06.2016року; рішенням начальника Мостиського прикордонного загону про примусове повернення відповідача за межі України від 22.06.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України з РП, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України та відсутність необхідних для цього коштів, а також відсутність близьких родичів на території України, власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

З огляду на відсутність у відповідача місця проживання на території України та належних документів, що посвідчують його особу, суд вважає за необхідне затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Виходячи з вимог п 5 ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158-163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України до країни походження.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення та помістити такого в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду першої інстанції.

Суддя підпис Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя Я.Є. Стецик