Справа № 2-а-615/09/1527
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2010-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2010 р.Справа № 2-а-615/09/1527

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про нарахування та виплату додаткової соціальної гарантії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

В 2009 році позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, в якому просив зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачене, як дитині війни, щомісячне підвищення до пенсії з 01 січня 2006 до 31 грудня 2007 року у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси позовні вимоги задоволені частково; пропущений строк звернення до суду поновлений; зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії що передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та зобовязав відповідача нарахувати та виплатити позивачу зазначене підвищення до пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову про відмову в задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до посвідчення, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005 року №3235-IV, дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року №2195-IV на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 19.01.2006 року №3367-IV, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року №2195-IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»в зазначеній частині нереалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. N 489-У.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року - дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Оскільки позивач не надав суду поважні причини пропуску строку звернення до суду та звернувся до суду поза межами річного строку звернення до суду, суд першої інстанції безпідставно поновив пропущений строк звернення до суду і частково задовольнив позовні вимоги за 2007 рік.

При цьому судова колегія вважає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, також зобовязав відповідача провести відповідне перерахування позивачу підвищення до пенсії за 2008 рік, оскільки згідно ст.11 КАС України суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог, суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і він не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд звязаний предметом і обсягом заявлених вимог.

На підставі викладеного, постанова суду першої інстанції в порядку п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись, ст.ст.198, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси - задовольнити, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2009 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про нарахування та виплату додаткової соціальної гарантії як дитині війни за 2006-2007 роки.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає касаційному оскарженню протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України за правилами цивільного судочинства.

Головуючий:

Судді: