Справа № 2а-0870/4850/11
Суддя: Самсін І.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаСамсіна І.Л.,
суддів:Панталієнка П.В., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Міністра внутрішніх справ України Захарченка В.Ю., начальника Головного управління МФС України в Запорізькій області Серба В.І. про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 грудня 2013 року залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій у зазначеній справі.

Не погоджуючись із ухвалою касаційного суду, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд, як видно зі змісту заяви, з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС ).

Проте колегія суддів, перевіривши наведені у заяві доводи, дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно пункту 3 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень може бути подана виключно з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Підставою для перегляду судового рішення заявник вважає рішення Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) від 3 березня 2016 року у справі «Микола Миколайович Тарасов проти України та 8 інших заяв», в якому заявники, у тому числі й ОСОБА_4, скаржились за пунктом 1 статті та статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) на надмірну тривалість цивільних проваджень у їхніх справах та відсутність в національному законодавстві ефективних засобів юридичного захисту у зв'язку з цим.

Зі змісту цього рішення вбачається, що після невдалих спроб досягти дружнього врегулювання Уряд України (далі - Уряд) повідомив Європейський суд про односторонні декларації з метою врегулювання питань, порушених цими скаргами, в обмін на зобов'язання Уряду сплатити відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а також судових та інших витрат. Уряд також запропонував Європейському суду вилучити заяви з реєстру справ відповідно до статті 37 Конвенції.

Не отримавши від заявників жодної відповіді стосовно прийняття умов односторонньої декларації, Європейський суд з огляду на характер визнань, які містяться в деклараціях Уряду, а також запропоновану суму відшкодувань, що є співмірною із сумами, які присуджуються у подібних справах, дійшовши висновку, що подальший розгляд цих заяв є невиправданим, вирішив взяти до уваги умови декларацій Уряду та засоби забезпечення дотримання зазначених у них зобов'язань та вилучити заяви з реєстру справ відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 37 Конвенції.

Отже, Європейський суд не встановлював порушень при вирішенні даної справи та не ухвалював рішення про це.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Міністра внутрішніх справ України Захарченка В.Ю., начальника Головного управління МФС України в Запорізькій області Серба В.І. про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.Л. Самсін
П.В. Панталієнко
О.О. Терлецький