Справа № 453/67/14-а
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/8586/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року в справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області про зобов`язання зарахувати до страхового стажу час проходження військової служби та здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом та зазначав, що йому призначено пенсію за віком, проте при обчисленні стажу роботи не враховано період військової служби з 03 вересня 1976 року по 18 серпня 1978 року в Мурманській області в пільговому обчисленні (один рік служби за півтора роки) внаслідок чого зменшено розмір пенсійного забезпечення.

Просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок стажу роботи та пенсійного забезпечення, виплативши заборгованість з 2008 року.

Ухвалою судового засідання Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2013 року позовні вимоги з 2008 року по 15 липня 2013 року залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу з 2008 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Архівним відділом філіалу Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації (на Північному флоті) 13 серпня 2013 року видано архівну довідку про зарахування позивача, призваного із запасу строком на два роки для проходження військової служби, з 03 вересня 1976 року в списки військової частини НОМЕР_1 , поставлення на всі види забезпечення, установлено початок обчислення пільгової вислуги років один рік служби за півтора роки за службу у віддаленій місцевості (Мурманська область) на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 25 червня 1949 року № 2696-1086с. З 18 серпня 1978 року його виключено із списків частини, знято зі всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням по закінченню строку військової служби та припинено обчислення вислуги років на пільгових умовах.

ОСОБА_1 звернуся з заявою про зарахування періоду проходження ним військової служби в районах Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі у кратному розмірі, на що отримав відмову у зв`язку з відсутністю підстав.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після проходження строкової військової служби він не працював на роботах в районах Крайньої Півночі та прирівняних районах, а також не продовжив проходження військової служби, внаслідок чого відсутні підстави для перерахунку пільгового стажу відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші пері-оди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Частиною першою статті 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590, указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі»; від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28.

Крім того, пунктом 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 передбачалось, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».

Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

При цьому згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Така правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 09 грудня 2014 року (справа № 21-406а14) та від 23 червня 2015 року (справа № 21-1000а15), які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими у застосуванні.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 25 червня 1949 року № 2696-1086, чинною на час проходження позивачем військової служби, передбачено обчислення вислуги років на пенсію. Так, зокрема, передбачено пільгове обчислення строку служби в Мурманській області із розрахунку один рік служби за півтора.

Таким чином, вимога позивача про зарахування вислуги років на військовій службі у кратному розмірі до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, підлягає задоволенню у межах строку звернення до суду, застосованого судом першої інстанції.

Обставини справи встановлені повно і правильно, але суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права, що відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і ухвалення нового судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 03 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період військової служби у Мурманській області з 03 вересня 1976 року по 18 серпня 1978 року у кратному пільговому обчисленні один рік служби за півтора роки, та здійснити перерахунок пенсії з 15 липня 2013 року.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: