Справа № 804/1773/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 р.Справа №804/1773/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівВерба І.О. Гончарової І.А., Сидоренка Д.В.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
28 березня 2016 року Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо незарахування на рахунок Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України»;
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що:
- у зв'язку із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 року, доповнено пункт 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України підпунктом в). Зазначені зміни спрямовані на впорядкування податкових відносин при використанні субвенції з державного бюджету для сплати податкових платежів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню». За результатами цих змін на електронні рахунки в органах казначейства постачальників комунальних послуг повинні зараховуватись суми субвенцій з бюджету, які збільшуватимуть реєстраційну суму для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України;
- Комунальним підприємством «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» отримано субвенцію у загальній сумі 2227773,74 грн., яка направлена на погашення заборгованості з податку на додану вартість;
- на сьогоднішній день вищевказані вимоги законодавства є невиконаними, оскільки вказана сума не була зарахована на електронний рахунок, що спричинило неможливість реєструвати податкові накладні споживачам за надані послуги водопостачання та водовідведення;
- позивач неодноразово звертався до органів Державної фіскальної служби різного рівня, проте ситуація залишається неврегульованою;
- невиконання Державною фіскальною службою України вимог Податкового кодексу України та неврахування суми 2227773,74 грн. у системі електронного адміністрування ПДВ завдає матеріальної шкоди підприємству, а саме Верхньодніпровською ОДПІ у відповідності до чинного законодавства будуть нараховані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у єдиному реєстрі.
Державною фіскальною службою України надані письмові заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначено, що:
- позивач не доводить та не обґрунтовує доказами бездіяльність саме ДФС України у неперерахуванні коштів на електронний рахунок, адже згідно «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569, збільшенню суми поповнення електронного рахунку передує здійснення певних процедур відповідної взаємодії органів як ДФС, так і Казначейства;
- при цьому, відповідно до листа генерального директора ТОВ «Програміка» Міськів Б.Т. від 25.01.2016 року №02-15/2 ТОВ «Програміка» розглянуло лист ДФСУ від 22.01.2016 року №1217/6/99-99/18-05-04-15 та підтвердила інформацію щодо коректної передачі до ДКСУ коригуючих реєстрів на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань 18.01.2016 року. Всі пакети 8-го типу були передані 18.01.2016 року, по всіх пакетах інформаційна система ДФСУ отримала відповідь про успішну доставку. Додатково проінформовано, що відповідно до документу «Доопрацювання АС «Є-Казна» щодо електронного адміністрування ПДВ, специфікації взаємодії з системами автоматизації Державної фіскальної служби», успішно переданим вважається пакет, який отримав відповідь від системи ДКСУ зі статусом NEW в полі квитанції StatusCode. Всі пакети типу 8, передані до ДКСУ 18.01.2016 року, отримали квитанцію з статусом NEW, що зафіксовано в журналі передачі пакетів інформаційної системи ДФСУ;
- на теперішній час Казначейством України не виконано порядку, а саме: «У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.»;
- отже, ДФСУ виконано, визначені нормативно-правовими актами, дії щодо передачі коригуючих реєстрів до ДКСУ, що свідчить про не порушення прав, обов'язків та законних інтересів платника, у зв'язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.
Позивач надав пояснення на заперечення проти адміністративного позову, у яких зазначив, що отримана підприємством сума субвенції не зарахована фіскальною службою на електронний рахунок, чим порушені вимоги чинного законодавства; посилання відповідача на укладення угоди про інформаційне співробітництво між державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України, договір між ДФС та ТОВ «Програміка» про закупівлю послуг за державні кошти взагалі не стосується суті спору; крім того, відповідачем порушено терміни проведення розрахунків, передбачені пунктом 9 Порядку №569 та статті 200-1.4 Податкового кодексу України.
Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надані письмові заперечення на адміністративний позов, у яких відповідач просив у задоволенні позову відмовити, зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження вимог щодо зняття безпідставно нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки доказів щодо нарахування таких санкцій позивач не надав.
Представник третьої особи до суду не прибув, причин неявки не повідомив, пояснень та/або заперечень на позовну заяву не направив.
Представники позивача та відповідача 1 у судовому засіданні підтримали обрані правові позиції, після оголошеної перерви розгляд справи продовжений без участі уповноважених представників сторін.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» отримало субвенцію у розмірі всього 227773,74 грн., у тому числі 431075 грн. згідно з договором від 15.12.2015 року №9 (а.с.9-10), 1796698,74 грн. згідно з договором від 21.12.2015 року №4 (а.с.12-13).
Зазначені суми направлені підприємством на погашення заборгованості з податку на додану вартість, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.12.2015 року №3920 на суму 431075 грн. (а.с.11), від 29.12.2015 року №3961 на суму 1796698,74 грн. (а.с.14).
Листом Державної фіскальної служби України від 18.01.2016 року за вих. №716/5/99-99-23-01-16 Державній казначейській службі України на виконання пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункту 9 «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569, повідомлено про направлення коригуючих реєстрів на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку (а.с.144).
З екранної копії вбачається передача вказаним листом пакетів 8-го типу, зокрема, по КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» за призначенням платежу 25.12.2015 року на суму 431075 грн. по договору від 15.12.2015 року №9, 29.12.2015 року на суму 1796698,74 грн. по договору від 21.12.2015 року №4 (а.с.145).
Державна фіскальна служба України листом від 02.03.2016 року №4779/6199-99-15-01-03-15 (а.с.18) на звернення Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» від 02.02.2016 року за вих. №579 повідомила останнє, що:
- на виконання вимог пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України ДФС отримано з Державної казначейської служби України на паперових носіях зведену інформацію про суб'єктів господарювання щодо зарахування до бюджету сум ПДВ у межах розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню»;
- зазначена інформація включає дані по КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» на загальну суму 2227773,74 грн.;
- на сьогодні ДФС, ДКСУ та Мінфіном проводиться робота у напрямі забезпечення безумовного виконання вимог Кодексу та врахування таких сум у системі електронного адміністрування ПДВ.
У судовому засіданні представник позивача додатково пояснила, що з 13.06.2015 року за ініціативи ДФС здійснено перехід на подокументну картотеку, де реєстри обліковуються кожен як окремий документ та для подокументної картотеки передбачено реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром», тому незрозуміло надання до ДКСУ реєстрів з ознакою перерахування типу 8 «коригування суми котлової картотеки», яка функціонувала до 12.06.2015 року, та на теперішній час реєстри по 9 типу фіскальною службою до казначейства не направлені, що також підтвердив представник відповідача.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
На підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71) було запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ: з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону №71) - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1 Податкового кодексу України, а порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 200-1.1 статті 201-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:
- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;
- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 201-1.2 статті 201-1 Податкового кодексу України для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.
Приписами пункту 200-1.4 статті 201-1 Податкового кодексу України встановлено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:
а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;
б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку;
в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.
Пункт 200-1.5 статті 201-1 Податкового кодексу України передбачає, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Кошти, що надійшли на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, призначений для перерахування коштів на його спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, автоматично перераховуються органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на спеціальний рахунок такого платника протягом операційного дня. Реквізити такого спеціального рахунку платник - сільськогосподарське підприємство, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зобов'язаний зазначати у податковій звітності з податку на додану вартість.
На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.
Згідно пункту 200-1.6 статті 201-1 Податкового кодексу України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню:
а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку;
б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку.
На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника (ПопРах).
Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).
На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов'язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, має право надсилати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коригуючі реєстри для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.
Пунктом 200-1.7 статті 201-1 Податкового кодексу України встановлено, що кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
Таким чином, за звітні податкові періоди, починаючи з лютого місяця 2015 року перерахування сум податку до бюджету здійснюється у порядку, визначеному пункту 200.2 статті 200 Кодексу, лише з рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ.
Крім того, платник податків не має права самостійно розпоряджатися коштами, які знаходяться на такому рахунку.
Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що платники податків, які зареєстровані платниками ПДВ, з 1 січня 2015 року повинні сплачувати зобов'язання на електронний рахунок, відкритий Державною казначейською службою України, відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - заборгованість), за рахунок джерел, зазначених у статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».
Згідно з пунктом 9 «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 у разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.
Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.
На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.
У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.
ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.
Зазначені зміни спрямовані на впорядкування податкових відносин при використанні субвенції з державного бюджету для сплати податкових платежів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню» від 04.06.2015 року №375.
За результатами цих змін на електронні рахунки в органах казначейства постачальників комунальних послуг повинні зараховуватись суми субвенцій з бюджету, які збільшуватимуть реєстраційну суму для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 Податкового кодексу України.
У матеріалах справи наявні листи Державної казначейської служби України від 05.02.2016 року за вих. №5-05/628-2043 до Міністерства фінансів України та Державної фіскальної служби України (а.с.150), та від 24.02.2016 року за вих. №10-03/423-3097 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та Української асоціації підприємств водопровідно-каналізаційного господарства «Укрводоканалекологія» (а.с.148-149), у яких Казначейством щодо реалізації пункту 9 «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569, повідомлено наступне.
Пунктом 9 Порядку у частині, яка стосується загальної суми поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка встановлено, що у разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах з подальшим спрямуванням коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості з ПДВ, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з ПДВ сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.
Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.
На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, але не більше суми проведених розрахунків.
У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.
ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.
На виконання зазначеної норми Порядку Казначейством починаючи з 11.12.2015 року надавалась ДФС інформація за формою та порядком, узгодженими з фахівцями фіскальної служби, щодо зарахованих за попередній день сум з ПДВ за результатами проведених розрахунків відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 04.06.2015 року №375. Однак, ДФС відповідні коригуючі реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром» не надавались.
Від початку функціонування системи електронного адміністрування ПДВ до 12.06.2015 року заборгованість по цьому податку обліковувалась Казначейством у котловій картотеці загальною сумою по кожному платнику без подокументального розподілу.
Для коригування такої картотеки передбачались реєстри типу 8 «коригування суми котлової картотеки».
З 13.06.2015 року за ініціативи Державної фіскальної служби України здійснено перехід на подокументну картотеку, де реєстри обліковуються кожен як окремий документ, який підписаний електронним цифровим підписом посадових осіб ДФС.
Відповідно до Протоколу №1 Угоди про інформаційне співробітництво між ДФС та Казначейством від 12.11.2014 року та Специфікації взаємодії з системами ДФС від 13.11.2015 року версія 1.13 для коригування подокументної картотеки передбачено реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром».
Такий тип реєстру дозволяє коригувати реквізити документу, що обліковується в картотеці системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема, суму узгоджених податкових зобов'язань платника податку.
Отже, наразі відповідно до норм законодавства в системі електронного адміністрування ПДВ реалізовано механізм та інструментарій для здійснення операцій із зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі у формі реєстру з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром».
З метою оперативного вирішення питання відображення в системі електронного адміністрування ПДВ суми зарахованого податку до бюджету за результатами проведених клірингових розрахунків та відповідно до умов Специфікації та протоколу, Казначейством запропоновано ДФС направити реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром», проте, за результатами спільних нарад за участю представників Міністерства фінансів України, ДФС та Казначейства прослідковується відсутність розуміння можливості вирішення існуючої проблеми працівниками фіскальної служби та постійна зміна позиції щодо урегулювання даного питання. На думку Казначейства Порядок не обмежує дії ДФС щодо подачі коригуючих реєстрів у межах сум узгодження податкових зобов'язань та проведення коригування формули.
Таким чином, для врегулювання питання відображення в системі електронного адміністрування ПДВ сум податку, сплаченого за результатами проведених розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375 Державній фіскальній службі України необхідно направити до Казначейства коригуючі реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром».
Листом Державної фіскальної служби України від 18.01.2016 року за вих. №716/5/99-99-23-01-16 Державній казначейській службі України на виконання пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункту 9 «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569, повідомлено про направлення коригуючих реєстрів на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку (а.с.144). При цьому, як встановлено судом та підтверджено представником відповідача були направлені реєстри типу 8.
Таким чином, суд зазначає, що заявлений та переданий на вирішення адміністративного суду спір точиться навколо того, що відповідачем - Державною фіскальною службою України, не виконані вимоги чинного законодавства щодо зарахування на електронний рахунок підприємства у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми 2227773,74 грн. відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375, оскільки фіскальною службою передані пакети за типом 8, а не за типом 9.
На думку суду, контролюючий орган, не забезпечивши своєчасне направлення коригуючих реєстрів за типом 9 на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку податковим органом була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Належить зазначити також порушення суб'єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).
Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.
Державна фіскальна служба України у цій справі є суб'єктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового кодексу України, тому позовні вимоги, звернуті до такого суб'єкта владних повноважень, підлягають задоволенню.
При цьому, судом не вважаються обґрунтованими посилання відповідача на підтвердження генеральним директором ТОВ «Програміка» коректної передачі до ДКС України коригуючих реєстрів на суми зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань 18.01.2016 року.
Так, TOB «Програміка», що є розробником програмного забезпечення ДФС, листом від 25.01.2016 року №02-15/2 підтвердило, що всі пакети коригуючих реєстрів типу 8 були передані Казначейству 18.01.2016 року, по всіх пакетах інформаційна система ДФС отримала відповідь про успішну доставку.
Додатково TOB «Програміка» проінформувало, що відповідно до документу «Доопрацювання АС «Є-Казна» щодо електронного адміністрування ПДВ, специфікації взаємодії з системами автоматизації Державної фіскальної служби» успішно переданим вважається пакет, який отримав відповідь від системи Казначейства зі статусом NEW в полі квитанції. Всі пакети коригуючих реєстрів з типом 8, передані Казначейству 18.01.2016 року, отримали квитанцію зі статусом NEW, що зафіксовано в журналі передачі пакетів інформаційної системи ДФС.
Однак, суд зазначає, що долучені до матеріалів справи Державною фіскальною службою України листи Державного казначейства України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Програміка», що є розробником відповідного програмного продукту, щодо передачі відповідних корегуючи реєстрів лише свідчить про невиконання органами Державної фіскальної служби України вимог постанови КМУ від 18 листопада 2015 року за №967 «Про внесення змін до пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість» в частині поповнення електронного рахунку платника податку на додану вартість.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» не є і не може бути учасником відповідних правовідносин між органами виконавчої влади в особі Державної фіскальної служби України, Державного казначейства України та розробником програмного забезпечення діяльності вказаних органів - TOB «Програміка» і, відповідно, долучені до справи документи не підтверджують зарахування шляхом збільшення суми поповнення електронного рахунку КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Заявляючи розглянуту позовну вимогу позивач зазначає про імовірне нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у відповідному єдиному реєстрі та надає імовірний розрахунок безпідставно нарахованих штрафних санкцій під час зарахування суми 222777,74 грн. на електронний рахунок підприємства (а.с.19).
Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження нарахування штрафних санкцій суду не надано ані позивачем, ані податковою інспекцією, яка також зазначила про їх відсутність у письмових запереченнях.
З огляду на викладене, суд вважає передчасною вимогу про зобов'язання контролюючого органу вчинити дії по зняттю нарахованих санкцій, оскільки такі позовні вимоги є припущенням позивача та заявлені на майбутнє, а захисту у судовому порядку підлягають лише порушені права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин з боку органів державної влади.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756 грн. згідно частини задоволених позовних вимог.
Також, з метою здійснення судового контролю за виконання судового рішення в адміністративній справі суд вважає за необхідне у відповідності до положень статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання судового рішення у цій справі.
Керуючись статтями 94, 158-163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» до відповідача 1 Державної фіскальної служби України, відповідача 2 Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо незарахування на рахунок Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України на користь Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» судовий збір у розмірі 2756 грн.
Зобов'язати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання судового рішення у десятиденний строк з дня набрання законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №804/1773/16.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 10 червня 2016 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя І.О. Верба І.А. Гончарова Д.В. Сидоренко