Справа № 2а-9601/09/2670
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2009-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2009 року 09:42 № 2а-9601/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О. при секретарі судового засідання Очколясу О.В. вирішив адміністративну справу

за позовом Закрите акціонерне товариство "Компанія Інтерлогос"
до Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва
про визнання незаконним рішення про анулювання платника податку на додану вартість №1195/15-238 від 21.07.2009р.

За участю представників:

позивача : Киреєва Л.Г. (довіреність від 07.07.2009р. №215)
відповідача: Прохода Ю.В. (довіреність №2531/9/10-011 від 25.05.2009р.)

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 24.12.2009р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Закрите акціонерне товариство «Компанія Інтерлогос»з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва про визнання незаконним рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, відмінити анулювання реєстрації та скасувати Акт від 21.07.2009р. №1195/15-238 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В судовому засіданні 24.12.2009р. представником позивача подано уточнення до адміністративного позову та просить суд скасувати акт про анулювання реєстрації платника ПДВ від 21.07.2009р. №1195/15-238, зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва поновити реєстрацію платника ПДВ за свідоцтвом №37121565 на період з 21.07.2009р. по 29.07.2009р. включно, зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва внести вище перераховані зміни до Єдиного банку даних про платників податку районного рівня з метою подальшого внесення відповідних змін ДПА України під час формування Єдиного банку даних про платників податків, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач був зареєстрований платником податку на додану вартість у відповідності до п. 2.2 ст. 2, п.п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР про що було видане свідоцтво від 18.05.2006р. №37121565. Відповідач незаконно анулював реєстрацію ЗАТ «Компанії Інтерлогос»як платника податку на додану вартість з 21.07.2009р. шляхом прийняття акту №1195/15-238 та згодом 30.07.2009р. видав нове свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за №100237928. Таким чином, перерив у реєстрації платником податку на додану вартість склав 9 календарних дні протягом яких позивач був позбавлений можливості здійснення повноцінної господарської діяльності. Позивач посилається на порушення податковим органом вимог п. 9.8 ст. 9 закону України «Про податок на додану вартість»та на відсутність жодних підстав для анулювання реєстрації в якості платника податку на додану вартість.

Відповідач проти позову заперечує, та вказує на те, що ДПІ у Голосіївському районі м. Києва складено Акт № 1195/15-238 від 21.07.09р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість яким встановлено, що ЗАТ «Компанія Інтерлогос»виписано податкові накладні, згідно яких не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 закону України «Про податок на додану вартість», що зафіксовано в довідці невиїзної документальної перевірки №1021-15-236 від 21.07.2009р. А тому, на думку податкового органу, дії відповідача не суперечать чинному законодавству.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Компанія Інтерлогос»() адреса реєстрації: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 12, згідно п.п. 2.2 ст. 2, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»було зареєстроване як платник податку на додану вартість, про що ДПІ у Голосіївському районі м. Києва видане свідоцтво №37121565, початок дії якого 18.05.2006 року та присвоєно індивідуальний податковий номер 00.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва проведена документальна невиїзна (камеральна) перевірка ЗАТ «Компанія Інтерлогос».

Згідно автоматизованої бази співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів встановлено заниження ЗАТ «Компанія Інтерлогос»податкових зобов'язань за 2008 рік в сумі 420,2 тис. грн.., про що складено Довідку про результати невиїзної камеральної перевірки №1021-15-236 від 21.07.2009р.

Згідно висновків довідки перевірки реєстрація платником податку на додану вартість ЗАТ «Компанія Інтерлогос»підлягає анулюванню на підставі пп. «в»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до Розпорядження Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 27.04.2009р. №48-Р була створена комісія, якою встановлено, згідно автоматизованої бази співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, встановлено факт виписки платником податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість»(загальна сума 300 тис. грн.. податку на додану вартість), що зафіксовано в довідці невиїзної камеральної перевірки №102115-236 від 21.07.09р., про що був складений Акт від 21.07.2009 р. № 1195/15-238 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ЗАТ «Компанія Інтерлогос»

У зв'язку з цим комісія вирішила анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість з 21.07.2009р. та зобов'язала позивача повернути податковому органу Свідоцтво та всі його засвідчені копії разом із супровідним листом протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання.

Також, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва видало ЗАТ «Компанія Інтеологос»нове свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.07.2009 р. № 100237928.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Як встановлює п. 2.1, 2.2 та п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість", платником податку є будь-яка особа, яка:

а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку;

б) підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку;

в) імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Закрите акціонерне товариство «Компанія Інтерлогос»() адреса реєстрації: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 12, згідно п.п. 2.2 ст. 2, п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»було зареєстроване як платник податку на додану вартість, про що ДПІ у Голосіївському районі м. Києва видане свідоцтво №37121565, початок дії якого 18.05.2006 року та присвоєно індивідуальний податковий номер 00.

Відповідач вказує в акті від 21.07.2009 р. за № 1195/15-238, що підставою для анулювання свідоцтва платника ПДВ ЗАТ «Компанія Інтерлогос»є п.п. "в" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість", в зв'язку з виявленням факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість".

Суд не погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Так, підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначені в п.9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно з яким реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо:

а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 81 цього Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпункті "а" цього пункту, здійснюється за заявою платника податку.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "ґ" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

У разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, але у строки, визначені законом, є зобов'язаним погасити суму податкових зобов'язань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання, за їх наявності, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату сплати такої суми податку, чи ні.

У разі якщо за наслідками останнього податкового періоду особа має право на отримання бюджетного відшкодування, таке відшкодування надається протягом строків, визначених цим Законом, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні. Це правило не поширюється на осіб, зазначених у підпункті "в" цього пункту.

Податковий орган не може відмовити в анулюванні реєстрації у разі існування підстав, визначених у підпунктах "а" - "б" цього пункту, та зобов'язаний прийняти самостійне рішення про анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "в" - "г" цього пункту.

Рішення про анулювання реєстрації за заявою платника податку приймається у строки, визначені цією статтею для податкової реєстрації.

Платник податку зобов'язаний повернути податковому органу реєстраційне свідоцтво:

якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою платника податку, - разом із наданням заяви про таке анулювання;

якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою податкового органу, - протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання. У цьому випадку затримка у поверненні такого свідоцтва прирівнюється до затримки у наданні податкової звітності з цього податку.

При анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання.

Платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Жодних змін до п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" з приводу анулювання свідоцтва платника ПДВ в разі встановлення органами державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість" законодавець не вносив.

Таким чином, пункт 9.8 цього Закону не містить такої підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, як встановлення органами державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов'язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість".

Окрім того, відповідно до п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. №1120-р "Деякі питання адміністрування податку на додану вартість", визнати такими, що втратили чинність, пункт 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 1 липня 2009 р. №757 "Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів)"(Офіційний вісник України, 2009 р., N 52, ст. 1797) та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 р. № 838 "Про врегулювання деяких питань адміністрування податку на додану вартість" (Офіційний вісник України, 2009 р., N 55, ст. 1919).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Оскільки у позивача наявні докази неправомірності скасування реєстрації платника податку на додану вартість ЗАТ «Компанія Інтерлогос»з 21.07.2009р, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень вищезазначених статей необхідно позов задовольнити частково.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Окрім того, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за необхідне звернути увагу на те, що правила ч. 3 ст. 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом.

З огляду на положення ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вважає, що зазначені в ній способи захисту порушеного права не містять виняткового переліку. Більш того, в абзаці другому ст. 162 КАС України законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу -відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень КАС України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розмір судового збору, розмір цього збору за подання позовів немайнового характеру визначається відповідно до пп. „б" п.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито".

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Скасувати Акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №1195/15-238 від 21.07.09р.

3. Зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва поновити реєстрацію платника податку на додану вартість за свідоцтвом №37121565 на період з 18.05.06р. по 29.07.2009р. включно.

4. Визнати свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість №100237928, виданого ЗАТ «Компанія Інтерлогос»(адреса реєстрації: 01012, м. Київ, пр-т. Акад. Глушкова, 12, ), таким, яке видане у зв'язку з перереєстрацією замість свідоцтва №37121565.

5. Зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва вчинити відповідні зміни в облікових даних ЗАТ «Компанія Інтерлогос»(адреса реєстрації: 01012, м. Київ, пр-т. Акад. Глушкова, 12, ).

6. В іншій частині позову відмовити.

7. Судові витрати у розмірі 1,70 грн. присудити на користь закритого акціонерного товариства «Компанія Інтерлогос»за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Григорович П.О.