Справа № 815/622/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/622/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський про визнання неправомірними дій, та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 22.02.2016р. вхід.№4212/16), просить суд визнати неправомірними дії ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський щодо відмови у наданні публічної інформації, та зобовязати Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський надати ОСОБА_1 публічну інформацію за запитом від 19.01.2016р., а саме загальну кількість працівників відповідача, повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх: прізвища, імя, по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський є розпорядником запитуваної ОСОБА_1 публічної інформації.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява (вхід.№14912/16 від 07.06.2016р.) про розгляд справи в без його участі, а представник ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський до суду не з»явився, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський з Інформаційним запитом на отримання публічної інформації від 19.01.2016р., у якому виклав прохання надати, у передбачений Законом України Про доступ до публічної інформації 5-ти денний термін, публічну інформацію щодо: загальної кількості співробітників ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський станом на дату розгляду запиту; повний перелік працівників ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, що повністю або частково отримують заробітну платню за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

Судом зясовано, що за результатами розгляду вищеозначеного звернення від 19.01.2016р., ОСОБА_2 підприємством Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський на імя ОСОБА_1, був надісланий ОСОБА_2 від 25.01.2016р. №113/11, за підписом директора Підприємства ОСОБА_3, у якому зазначено, що згідно статуту КП Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський є комерційним, засновником якого є Одеська міська рада. Предметом діяльності підприємства є організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, нежитлових споруд, інженерного обладнання та прилеглих території, організація надання різного виду послуг, пов'язаних з експлуатацією, утримання та ремонту житлового та нежитлового фонду і одержання прибутку в інтересах Засновника. КП «ЖКС «Порто-Франківський» не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, не уповноважений видавати нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії, займається організаційним забезпеченням поточного ремонту і не є розпорядником бюджетних коштів.

Не погодившись з означеним ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський від 25.01.2016р. №113/11, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський щодо відмови у наданні публічної інформації, та зобовязання ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський надати ОСОБА_1 публічну інформацію за запитом від 19.01.2016р., а саме загальну кількість працівників відповідача, повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх: прізвища, імя, по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011року №2939-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.2 означеного Закону, його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст.3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до ст.5 Закону України Про доступ до публічної інформацію доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі ст.12 Закону України Про доступ до публічної інформації суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 13 Закону України Про доступ до публічної інформацію передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст.14 Закону України Про доступ до публічної інформацію розпорядники інформації, у тому числі, зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 Закону України Про доступ до публічної інформації запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно зі ст.21 вказаного Закону України інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом зясовано, що ч.1 ст.22 Закону України Про доступ до публічної інформації містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Як встановлено судом, та зазначено вище, відповідач Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський відмовлено ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації, у звязку з тим, що, на думку відповідача, КП Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський не є розпорядником публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Водночас, з такою позицією відповідача погодитися неможливо, оскільки відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.5-1.9 Статуту ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, Комунальне підприємство „КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ», іменоване надалі „Підприємство", створене відповідно до Законів України „ Про місцеве самоврядування в Україні", „Про власність", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України. Засновником Підприємства є Одеська міська рада. Відповідно до способу утворення комунальне підприємство є унітарним. Комунальне підприємство є комерційним. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи. Підприємство підлягає державній реєстрації. Підприємство здійснює свою діяльність на принципах комерційного розрахунку та власного комерційного ризику, вільного найму працівників.

Пунктом 3 статті 8 Господарського кодексу України передбачено, що господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.4 ст.63 Господарського кодексу України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні, на основі комунальної власності територіальної громади, у тому числі, діють комунальні підприємства.

Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.78 Господарського кодексу України встановлено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Відповідно до ст.327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Приписами статті 17 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно з п.2.ст.29 означеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що засновником ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський є Одеська міська рада, метою його створення є задоволення міських, суспільних потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, торгівельної та іншої господарської діяльності з метою отримання прибутку в порядку передбаченому законодавством, а тому, відповідач КП Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, діяльність котрого координується та фінансується Одеською міською радою за рахунок бюджетних коштів, є розпорядником запитуваної позивачем публічної інформації у розумінні положень ст.13 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.6 Закон України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Отже, з урахуванням вище окреслених законодавчих приписів, судом встановлено, що відповідач Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, при наданні відповіді на Інформаційний запит ОСОБА_1 від 19.01.2016р., діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені положеннями Закону України Про доступ до публічної інформації, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними, та такими, що повністю ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 11 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне, вийти за межі позовних вимог даного адміністративного спору, та зобов'язати Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський надати ОСОБА_1 повний перелік працівників ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, що повністю або частково отримують заробітну платню за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, імя, та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу, тобто інформацію щодо отримання котрої позивач - ОСОБА_1 власне звертався до ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський з відповідним Інформаційним запитом на отримання публічної інформації від 19.01.2016р.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський про визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні публічної інформації, та зобовязання надати публічну інформацію за запитом від 19.01.2016р., а саме загальну кількість працівників відповідача, повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх: прізвища, імя, по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський щодо відмови у наданні публічної інформації.

3. Зобов'язати Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський надати ОСОБА_1 повний перелік працівників ОСОБА_2 підприємства Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський, що повністю або частково отримують заробітну платню за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, імя, та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (65039, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1929(одна тисяча девятсот двадцять дев»ять)грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.