Справа № 2-а-789/10/1570
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 р.Справа № 2-а-789/10/1570

Категорія:у-5Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

при секретарі Новицькій Н.В.

з участю: (учасники процесу не з'явились),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Державного казначейства у м. Одеса Головного управління Державного казначейства України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2010 року про забезпечення адміністративного позову комунальної установи "Міська клінічна лікарня №10" до управління Державного казначейства у м. Одеса Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, треті особи Одеська міська рада, Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року комунальна установа (далі КУ) "Міська клінічна лікарня №10" звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Державного казначейства у м. Одеса Головного управління Державного казначейства (далі УДК у м. Одесі ГУДК) України в Одеській області, треті особи Одеська міська рада, ГУДК України в Одеській області, про зобов'язання не фіксувати та не відображати кредиторську заборгованість як небюджетну.

Одночасно позивачем було заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення відповідачу:

- зобовязання утриматися від вчинення будь-яких дій щодо фіксації та відображення кредиторської заборгованості лікарні у сумі 910 022, 40 грн. як небюджетної;

- заборони вчиняти будь-які дії у формах річної фінансової звітності №7 за 2009 рік.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2010 року клопотання КУ "Міська клінічна лікарня №10" про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання УДК у м. Одеса ГУДК України в Одеській області (65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6) до вирішення справи по суті утриматися від вчинення будь-яких дій щодо класифікації та відображення кредиторської заборгованості КУ "Міська клінічна лікарня №10" за 2009 рік як небюджетної.

Заборонено УДК у м. Одеса ГУДК України в Одеській області (65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6) до вирішення справи по суті складати протокол про бюджетне правопорушення та приймати рішення про зупинення операцій з бюджетними коштами КУ "Міська клінічна лікарня №10" (юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховська, 6)

В апеляційній скарзі УДК у м. Одеса ГУДК України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УДК у м. Одеса ГУДК України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що існує вірогідність зупинення фінансової діяльності позивача, що призведе до заподіяння шкоди правам та інтересам останнього, на відновлення яких необхідне буде докласти значних зусиль та витрат, у звязку з чим, клопотання про вжиття заходів забезпечення позову є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 117, 160, 165 КАС України.

В апеляційній скарзі УДК у м. Одеса ГУДК України в Одеській області вказується, що апелянтом не було вчинено жодних дій, які б порушували права позивача та могли б вплинути на його фінансову діяльність.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу вчинення чи ні позивачем бюджетного порушення.

Відповідно до п.5 "Порядку складання протоколів про бюджетні правопорушення органами Державного казначейства України", затвердженого Наказом ДК України від 24 липня 2009 року №303, у разі виявлення бюджетного правопорушення відповідний структурний підрозділ органу ДК України складає протокол.

Пунктом 3 "Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами", затвердженого Наказом ДК України від 18 листопада 2002 року №213 передбачено, що на підставі такого протоколу приймається рішення про зупинення операцій з бюджетними коштами.

Таким чином, оскільки апелянт вважає, що позивач вчинив бюджетне порушення, до ухвалення рішення в адміністративній справі існує вірогідність зупинення операції позивача з бюджетними коштами, що призведе до заподіяння шкоди правам та інтересам останнього, на відновлення яких необхідне буде докласти значних зусиль.

Ці обставини були вірно встановлені судом першої інстанції.

Апелянт вказує, що ним не було вчинено жодних дій, які б порушували права позивача і, тому, ухвала суду є необґрунтованою.

Судова колегія не погоджується з цими доводами апелянта, оскільки ухвала про забезпечення позову як раз і направлена на запобігання таких дій, тобто, вона ухвалюється до а не після їх вчинення, відповідно, її підставою є не ці дії, а лише їх можливість.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання про забезпечення позову є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державного казначейства у м. Одеса Головного управління Державного казначейства України в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2010 року (про забезпечення позову) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: