Справа № 804/2044/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/2044/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» про стягнення заборгованості в сумі 2647,08 грн.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 відкрито провадження по справі № 804/2044/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.05.2016.
У судове засідання 11.05.2016 представник позивача не з'явився, належність повідомлення про судове засідання підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи. Судовий розгляд справи відкладено до 18.05.2016.
17 травня 2016 від відповідача надійшло заперечення проти адміністративного позову, в обґрунтування якого зазначено, що доводи позивача щодо наявності за ТОВ ТБ «Амстор» податкового боргу по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 2647,08грн. необґрунтовані, оскільки ТОВ ТБ «Амстор» не отримувало від контролюючого органу жодного наказу на проведення перевірки. Крім того, постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2015 р. ТОВ ТБ «Амстор» визнано банкрутом. У зв'язку з наведеним, керуючись ст.49 КАС України, відповідач просив суд відкласти розгляд справи.
В судове засідання 18.05.2016 представники сторін не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Судове засідання відкладено до 24.05.2016.
В судове засідання 24.05.2016 представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. Також зазначив, що податковий борг не змінився.
Представник відповідача надав додаткові пояснення, в якому зазначив, що перевірок, про які контролюючий орган зазначає в позовній заяві, за результатами яких складалися акти від 28.05.2015, 25.06.2015, 02.09.2015 стосовно ТОВ ТБ «Амстор» не проводилися, зазначені акти не отримувалися товариством. Крім того, ТОВ ТБ «Амстор» не отримувалось жодного наказу на проведення будь-якого виду перевірки у період ліквідації за рішенням учасників товариства та провадження у справі про банкрутство. У зв'язку з наведеними обставинами відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до частини 4статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з витягом з ЄДРПОУ, основний вид діяльності ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» за КВЕД: 47.11. - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Відповідач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області як платник за неосновним місцем обліку.
Так, 28 травня 2015 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 76.1. ст.76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку даних подання податкової звітності по акцизному податку.
За результатом перевірки складено Акт від 28 травня 2015 року № 77/1510/32516492, яким встановлено порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 223, ст. 223 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларації по акцизному податку на лютий, березень та квітень 2015 року по граничному терміну подання.
Копію акту направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та отримано адресатом 02.06.2015, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні.
25 червня 2015 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 76.1. ст.76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку даних подання податкової звітності по акцизному податку.
За результатом перевірки складено Акт від 25.06.2015 року № 97/1510/32516492, яким встановлено порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 223, ст. 223 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларації по акцизному податку на травень 2015 року по граничному терміну подання.
Копію акту направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та отримано адресатом 30.06.2015, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні.
Також, 02 вересня 2015 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 76.1. ст.76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку даних подання податкової звітності по акцизному податку.
За результатом перевірки складено Акт від 02.09.2015 року № 160/1510/32516492, яким встановлено порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 223, ст. 223 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларації по акцизному податку на червень 2015 року по граничному терміну подання.
Копію акту направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та отримано адресатом, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні.
Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 97,08грн.
22 жовтня 2015 на виконання ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №173-23 на суму 2550,00грн.
Податкова вимога №173-23 від 22.10.2015 року направлена на адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення та отримана адресатом 26.10.2015 згідно з відповідною відміткою на поштовому повідомленні.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу у господарюючого суб'єкта, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.
Доказів оскарження наведених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку не надано.
Більш того, надіслання відповідачу податкової вимоги підтверджується матеріалами справи. Докази оскарження вимоги №173-25 від 22.10.2015 р. відсутні.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення з відповідача 2647,08грн. податкового боргу по акцизному податку.
Доводи відповідача щодо перебування товариства в процесі банкрутства не враховуються судом, оскільки не охоплюються спірним періодом.
Враховуючи викладене, з урахуванням встановленого Податковим кодексом України правила черговості вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме кошти у розмірі 2647,08грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» про стягнення заборгованості в сумі 2647,08 грн. - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова