Справа № 161/2031/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/2031/16-а
Номер провадження: 2-а/161/148/16
У Х В А Л А

21 червня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2В

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської клінічної лікарні, Волинського обласного наркологічного диспансеру про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 міської клінічної лікарні, Волинського обласного наркологічного диспансеру про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_1 посилається на те, що 22.10.2015р.сталась дорожньо-транспортиа пригода за участю автомобіля «Мерседес бенц-спрінтер» під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Опель Вектра», під його керуванням .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди він втратив свідомість і його непритомного доставили до клінічної лікарні, де оглянули і відібрали зразки крові по визначенню алкоголю.

Однак, ОСОБА_4 міська клінічна лікарня не має повноважень на проведення огляду особи на стан спяніння та лабораторного дослідження, а тому висновок щодо результатів медичного огляду є недійсним.

Крім того, висновок Волинського обласного наркодиспансеру, складений з порушенням та не відповідає Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09. 2009р. №400/666.

Позивач просить визнати протиправними дії лікарів ОСОБА_4 міської клінічної лікарні щодо проведення 22.10.2015р. його огляду на стан спяніння та визнати недійсною виписку з історії хвороби №17980 від 29.10.2015р. в частині вказівки про стан спяніння, визнати недійсним та скасувати висновок Волинського обласного наркологічного диспансеру щодо наявності у нього стану спяніння.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених у позовній заяві мотивів.

Представники відповідачів в судовому засіданні позову не визнали, вважають позов безпідставним, подавши письмове заперечення.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність

суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 6 частини 1 статті З КАС України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно - правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Під делегованими повноваженнями слід розуміти повноваження органів виконавчої влади, надані, зокрема, органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

Як вбачається із поданої позовної заяви, позивач визначив відповідачами ОСОБА_4 міську клінічну лікарню, Волинський обласний наркологічний диспансер.

Особи, яких позивач визначив відповідачами у своїй позовній заяві не є суб'єктами владних управлінських функцій у розумінні КАС України та не здійснюють по відношенню до позивача владні управлінські функції, а тому даний спір не є публічно - правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначено, що заклади охорони здоров'я - це підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом надання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Відповідно до статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково- медичні та інші заклади охорони здоров'я.

Заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально- технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України.

Заклад охорони здоров'я здійснює свою діяльність на підставі статуту, що затверджується власником або уповноваженим ним органом.

ОСОБА_4 міська клінічна лікарня, Волинський обласний наркологічний диспансер - це заклади охорони здоров'я, комунальні установи, які у спірних правовідносинах не виконують владні управлінські функції на основі законодавства та не відповідають наведеному вище нормативному визначенню «суб'єкта владних повноважень» у розумінні КАС України.

Оскільки у даних спірних відносинах відповідач не має статусу суб'єкта владних повноважень і не здійснює владних управлінських функцій стосовно позивача, даний спір не є публічно - правовим та його не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.157 ч.І п.1 КАС України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської клінічної лікарні, Волинського обласного наркологічного диспансеру про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної позовної заяви віднесено до судів Загальної юрисдикції в порядку цивільного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта