Справа № 2-а-369/09/2170
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-369/09/2170

Категорія:6.14Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.,

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Конопляної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського міського центру зайнятості на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2010 року по справі за адміністративним позовом прокурора м.Херсона в інтересах держави в особі Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2009 року прокурор м.Херсона звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманої державної допомоги по безробіттю у розмірі 748 грн. 80 коп.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2010 року в задоволенні адміністративного позову прокурора м.Херсона в інтересах держави в особі Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В апеляційній скарзі Херсонського міського центру зайнятості ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Херсонського міського центру зайнятості, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом Комсомольського районного центру зайнятості населення від 07 лютого 2008 року відповідачці було надано статус безробітного з виплатою допомоги.

За час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідачка отримала державну допомогу по безробіттю на загальну суму 848 грн. 80 коп.

Відповідно до акту № 14/П розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та довідки відділу державної реєстрації виконкому Херсонської міської ради від 06.06.2008 року, відповідачка на момент отримання статусу безробітної відносилась до зайнятого населення.

Відповідачкою було надано пояснення з вище вказаного приводу та було зроблено заяву про розстрочення повернення отриманих виплат на чотири місяці, з яких повернуто до центру зайнятості 100 грн.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачає при розгляді спору неправомірних дій відповідачки, та вважає відсутніми підстави для стягнення з ОСОБА_2 отриманої матеріальної допомоги.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, та вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд допустив помилкове застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, допомога по безробіттю надається застрахованим і незастрахованим особам, визнаним в установленому порядку безробітними.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, у тому числі підприємці, належать до зайнятого населення (п.п. «б»ч.3 ст. 1 Закону № 803-XII).

Якщо особа зареєстрована як приватний підприємець (незалежно від того, сплачує вона єдиний податок чи перебуває на загальній системі оподаткування), вона не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю.

Після того як фізична особа підприємець припинить підприємницьку діяльність, вона зможе стати на облік у центрі зайнятості і матиме право на отримання допомоги по безробіттю, за умови сплати страхових внесків під час здійснення підприємницької діяльності.

Юридичний факт припинення підприємницької діяльності, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»від 15.05.2003 року № 755-IV, потребує підтвердження шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідного запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем.

Відповідно до ч.3 ст. 46 зазначеного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем. Лише після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа матиме право набути в установленому порядку статусу безробітного та отримувати допомогу по безробіттю.

Суд першої інстанції в оскаржуваном рішенні посилається на те, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 14 січня 2008 року скасовано державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, проте, ОСОБА_2 не виконала заходи щодо виключення її з реєстру субєктів підприємницької діяльності.

Отже, підприємницька діяльність відповідачки не була припинена на момент виплати їй допомоги по безробіттю.

Відповідно до пп. 8 п. 1 ст. 31 Закону №1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: призначення виплати на підставі документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно з п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307, передбачено, що застраховані особи зобовязані у повному обсязі повідомляти про обставини, що спричиняють зміни розміру матеріального забезпечення та порядку його надання. Сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обовязків, стягується з цієї особи в судовому порядку.

Отже, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставної відмови позивачу в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою позов прокурора м.Херсона в інтересах держави в особі Херсонського міського центру зайнятості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Херсонського міського центру зайнятості отриману державну допомогу по безробіттю у розмірі 748 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 жовтня 2010 року.

Головуючий:

Судді: