Справа № 802/60/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/60/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

21 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Нечаюк Т.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Скрипника Валерія Петровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про нарахування та стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню,

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про нарахування та стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд рішення суду першої інстанції залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, наказом Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Вінницькій області №40 від 05 червня 2006 року ОСОБА_4 проходив службу на посаді начальника Шаргородського районного відділу Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Вінницькій області.

Наказом начальника Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Вінницькій області №66 від 05 лютого 2007 року ОСОБА_4, начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області підполковника внутрішньої служби, відповідно до ст. 17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з 05 лютого 2007 року відсторонено від виконання службових обов'язків на період службового розслідування.

В подальшому, наказом Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій у Вінницькій області №66 від 05.02.2007р. ОСОБА_4 відсторонено від виконання службових обов'язків на період службового розслідування з 5.02.2007 р.

Відповідно до наказу №243 від 25 жовтня 2011 року ОСОБА_4 звільнено з займаної посади та зараховано в розпорядження начальника Управління МНС України у Вінницькій області з 25 жовтня 2011 року.

8 листопада 2011 року ОСОБА_4 наказом Управління МНС України у Вінницькій області №256 звільнено зі служби у запас Збройних сил по статті 64 "г" (через скорочення штатів) згідно Положення про проходження служби рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114.

Проте, при проведенні з позивачем повного розрахунку після звільнення, відповідачами не було нараховано та виплачено 50-відсоткової надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби за час відсторонення від службових обов'язків у період з 8.11.2008 р. по 8.11.2011 р.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій №139 від 27.04.2005 р., з метою впорядкування грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу в МНС України, до прийняття нових нормативно-правових актів, затверджено Тимчасове положення про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МНС України (далі - Тимчасове положення №139).

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №499 від 31.12.2007 р. (далі - Інструкція №499), що набрала чинності 23.03.2008 р.

Так, відповідно до пункту 1.3 Інструкції №499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

В свою чергу, пунктом 1.5 Інструкції №499 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (п.1.6. Інструкції №499).

Згідно пункту 1.18 Інструкції №499, при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Розділом II Інструкції №499 визначено, що входить до складу грошового забезпечення, а саме:

- оклади за спеціальними званнями (п.2.1.);

- посадові оклади осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (п.2.2.)

- надбавка за вислугу років (п.2.4.);

- надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (п.2.5.)

- надбавка за оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність (п.2.6.);

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п.2.7.);

- надбавка державним експертам з питань таємниць (п.2.8.);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.2.9.);

- надбавка за знання та використання іноземної мови (п.2.10);

- надбавка за почесні звання "заслужений", "народний" (п.2.11);

- надбавка за спортивні звання (п.2.12.);

- доплата за науковий ступінь (п.2.13);

- доплата за вчене звання (п.2.14).

Стосовно вимоги позивача про нарахування та стягнення надбавки за виконання особливо важливих завдань колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.5.1. Інструкції №499 передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ установлюється надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, а тим, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, особам рядового і начальницького складу за виконання спеціальних завдань, пов'язаних з антитерористичною діяльністю, особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ за службу на посадах слідчих, особам рядового і начальницького складу підрозділів міліції громадської безпеки за службу на посадах старших дільничних, дільничних і помічників дільничних інспекторів міліції та підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугою років.

Порядок та умови виплати вищевказаної надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується (п.2.5.2. Інструкції №499).

Аналогічні за змістом норми містяться й в пункті 6.3. Тимчасового положення №139, відповідно до якого особам рядового і начальницького складу встановлюється надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків окладів грошового утримання.

При цьому, розмір надбавки встановлюється наказом керівника органу управління (підрозділу) на початку року із зазначенням конкретного розміру кожній особі рядового та начальницького складу залежно від її кваліфікації, професійного ризику та необхідності виконання особливо важливих завдань з врахуванням асигнувань на грошове забезпечення на поточний рік.

Розмір зазначеної надбавки може бути зменшений або надбавка скасована у разі несвоєчасного, неякісного виконання завдань, оформляється відповідним наказом керівника органу управління (підрозділу) із зазначенням причини зменшення або скасування.

Виплата зазначеної надбавки провадиться в межах кошторисних призначень.

Виплата зазначеної надбавки здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як вбачається з вищезазначених нормам, отримати спірну надбавку особа має можливість за наступних умов: виконання нею особливо важливих завдань під час проходження служби та наказ начальника відповідного територіального органу щодо встановлення такої надбавки, яким також визначається її розмір - до 50% відсотків, виходячи з кваліфікації особи, професійного ризику та необхідності виконання особливо важливих завдань з врахуванням асигнувань на грошове забезпечення на поточний рік.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ні до відсторонення від виконання службових обов'язків (до 5.02.2007 р.) ні після такого, жодних наказів щодо встановлення позивачу надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та/або виконання особливо важливих завдань не приймалось та, відповідно її розмір не встановлювався.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відсторонення працівника від роботи -це призупинення виконання ним своїх трудових обов'язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів. Як встановлено в судовому засіданні, після 5.02.2007 р. позивач не виконував своїх службових обов'язків, а отже і не міг виконувати особливо важливі завдання, за які керівник міг би встановлювати надбавку.

Відповідно до пункту 16.1 Тимчасового положення №139, особам рядового і начальницького складу, відстороненим від виконання службових обов'язків (посади) у зв'язку із вчиненням дисциплінарного проступку, з наступного після усунення від виконання службових обов'язків дня за період, протягом якого вони не виконували обов'язків за посадами, виплачуються оклади грошового утримання, відсоткова надбавка за вислугу років та 100-відсоткова надбавка.

В призмі вищенаведеної правової норми, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що " 100-відсоткова надбавка", про яку йдеться у процитованій нормі та "надбавка за виконання особливо важливих завдань", що встановлюється керівником та визначається у розмірі до 50 %, не є тотожними поняттями. А норми спеціального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не передбачають, що 100% надбавка замінена 50%, як це зазначав у судовому засіданні представник позивача.

Тимчасовим положенням № 139 та Наказом № 499 передбачено нарахування та виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби виключно на підставі наказу керівника, який також визначає і розмір такої до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням.

З аналізу наведеного видно, що саме до повноважень керівника віднесено вирішення питання щодо встановлення надбавки та визначення її розміру за виконання особливо важливих завдань за час проходження служби. Отже, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб'єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов'язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив підстави для нарахування та виплати надбавки та умови визначення її розміру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави, без дотримання такої процедури, зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що Методичні рекомендації про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та умов оплати праці працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, затверджені Наказом Міністетства внутрішніх справ України № 501 від 30.06.2005 р., на які посилається позивач у позові в обґрунтування своєї позиції, скасовані наказом Міністерства внутрішніх справ України № 499 від 31.12.2007 р. з 31.12.2007р., а отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли після цього.

В призмі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції, приходить до твердження, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову адже рішення про встановлення надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби було відсутнє, а також те, що встановлення її розміру належить до дискреційних повноважень керівника органу, колегія суддів доходить висновку, про відсутність підстав для зобов'язання нарахування та стягнення спірного грошового забезпечення на користь позивача у вигляді 50-відсоткової надбавки за виконання особливо важливих завдань.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 червня 2016 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.