Справа № 366/2714/13-а
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2016-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2714/13-к
Провадження2а/366/18/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2016 року, 10 год 00 хв. смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корчкова А.А.

за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Київської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про встановлення факту незаконного та скасування рішення суб'єкта владних повноважень , -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2013 року позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до Іванківської селищної ради Київської області, в якому просили встановити факт незаконного прийняття та скасувати рішення Іванківської селищної ради від 01 серпня 2013 року № VI-50-2537 «Про відміну рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків».

Зокрема позивачі на підтвердження своїх вимог зазначають, що рішення Іванківської селищної ради від 01 серпня 2013 року №VI-50-2537 є незаконним, оскільки рішення, що було скасовано - від 20.12.2012 року № VI-40-2091 є законним, підтримано населенням смт. Іванків, загальними зборами Іванківської територіальної громади, а отже депутати селищної ради при прийнятті оскаржуваного рішення знехтували думкою своїх виборців та порушили права територіальної громади.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає що оскаржуване рішення Іванківської селищної ради прийнято законно, тому просять суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Третя особа - ТОВ «Біогазенерго» не погоджуються з вимогами позивачів щодо незаконності оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, а тому просять суд відмовити в позові. В своїх доводах тертя особа зазначає, що підстави які слугували винесення рішення Іванківської селищної ради від 01 серпня 2013 року №VI-50-2537 є законними, а громадська думка територіальної громади підтримувала побудову об'єктів ТОВ «Біогазенерго».

Суд, дослідивши всі матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення позивачів, відповідача та третьої особи, прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 20.12.2012 року Іванківська селищна рада прийняла Рішення № VI-40-2091 «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків». Зокрема, у вказаному рішенні Іванківська селищна рада вирішила розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків після проведення місцевого референдуму за ініціативи територіальної громади Іванківської селищної ради.

Також судом з'ясовано, що 01 серпня 2013 року відповідачем - Іванківською селищною радою Київської області прийнято рішення № VI-50-2537 «Про відміну рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків».

Зазначене рішення прийнято на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» від 29.07.2013 року щодо відміни рішення селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 та з врахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2013 року по справі № 366/667/13-а та втрати 06.11.2012 року чинності Законом України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми».

Зокрема під час судового засідання встановлено, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2013 року по справі № 366/667/13-а (якою залишено без змін постанову Іванківського районного суду Київської області від 22.04.2013 року) встановлено, що питання стосовно розміщення, будівництва та експлуатації когенераційної теплової електростанції, не є компетенцією Іванківської селищної ради, а за таких обставин не наділена правом на внесення зазначеного питання на місцевий референдум. На місцевий референдум не можуть бути винесені питання, віднесені законом до відання органів державної влади. Відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Законодавець в ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) визначає, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

В Рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року «У справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) суд проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Аналізуючи Рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків», в якому зазначено, що рада вирішила розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється ТОВ «Біогазенерго» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів передачі електричної та теплової енергії в смт. Іванків після проведення місцевого референдуму за ініціативи територіальної громади Іванківської селищної ради. Суд приходить до висновку, що вказане рішення ради є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, оскілки передбачає конкретні приписи щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що належить окремому суб'єкту - юридичній особі ТОВ «Біогазенерго», та після проведення місцевого референдуму та затвердження або відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що належить ТОВ «Біогазенерго», вичерпує свою дію і не може в подальшому бути неодноразово застосовано до інших осіб.

Крім того, в п. 4.1. рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначено, що в Основному Законі України передбачено право направляти письмові звернення або особисто звертатися до органів місцевого самоврядування, які зобов'язані розглянути звернення (стаття 40). Законом України "Про звернення громадян" встановлено право органів місцевого самоврядування скасовувати або змінювати оскаржувані рішення (абзац п'ятий частини першої статті 19).

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Також, Конституційний Суд України в п. 5 вказаного рішення дійшов висновку, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Судом під час судового засідання встановлено, що рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 не було виконано щодо проведення місцевого референдуму, а також стосовно затвердження або відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земель, що на лежать ТОВ «Біогазенрго».

Тобто суд приходить до висновку, що Іванківська селищна рада приймаючи рішення від 01.08.2013 року № VI-50-2537 «Про відміну рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091 діяла законно, оскільки, суб'єкт, якого стосується вказані правовідносини - ТОВ «Біогазенерго» звернулося безпосередньо з заявою про відміну рішення, а отже не заперечували проти зміни правовідносин, а також беручи до уваги що рішення що відміняється радою не було виконано, тобто може бути скасовано.

Також, суд бере до уваги, що серед підстав винесення рішення від 01.08.2013 року № VI-50-2537 «Про відміну рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091, орган місцевого самоврядування вказав: заяву ТОВ «Біогазенерго» (що відповідає вимогам ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", яким встановлено право органів місцевого самоврядування скасовувати або змінювати оскаржувані рішення при розгляді звернень громадян); ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2013 року по справі № 366/667/13-а, що є обов'язковою для виконання всім органам та громадянам (якою встановлено, що питання стосовно розміщення, будівництва та експлуатації когенераційної теплової електростанції, не є компетенцією Іванківської селищної ради); втрата чинності 06.11.2012 року Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» (при винесенні рішення від 20.12.2012 року № VI-40-2091 про проведення місцевого референдуму, закон що регулював порядок проведення місцевого референдуму втратив чинність).

Отже враховуючи викладене, суд вважає що рішення Іванківської селищної ради від 01.08.2013 року № VI-50-2537 «Про відміну рішення Іванківської селищної ради від 20.12.2012 року № VI-40-2091» прийнято з обґрунтованих, законних підстав, а також в порядку що відповідає вимогам Конституції України та законам України, тобто в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 94, 158-163, 186, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Київської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про встановлення факту незаконного прийняття та скасування рішення суб'єкта владних повноважень - відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.А. Корчков